הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 18, 2007-02-26 13:00

רן כהן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

רן כהן: אני מודה לכם על ההשתתפות בישיבה הזאת, בעיקרו של דבר הישיבה היא כדי לנסות ולקבל מושג, וללמוד על הסוגייה של הסיכויים לעבודת ישראליים בחקלאות.

רן כהן: ביקשתי ממנהלת שרות התעסוקה, אסתר דומיניסיני, לדווח בעניין הזה.

רן כהן: אודה גם לכם, אפרים כהן, אסף ואחרים, שיוכלו לעזור לנו כאן, ללמוד את הסוגייה הזאת.

רן כהן: אני מודה על האמת, שזו מעין ישיבת הכנה לקראת הדיון מחרתיים, בוועדת הכספים של הכנסת, על הצעת חוק לעידוד ישראלים לעבוד בחקלאות, החוק שלי במקרה.

רן כהן: מוקצבים שם רק 5 מליון שקלים, שזהו סכום זעיר.

רן כהן: אני שמח שגלעד נתן לכם נייר בעניין הזה.

רן כהן: גלעד, אם תרצה להשלים אני אודה לך.

רן כהן: קראתי את המסמך, הוא בהחלט מהימן.

רן כהן: הייתי רוצה לבקש ממנהלת שירות התעסוקה, לפתוח בעניין.

רן כהן: אני רוצה להודות לך, בפני הפורום הזה, על הביקור שעשינו אצלכם.

רן כהן: זה היה פשוט סיור מאלף.

רן כהן: באנו לשם, זה שבועיים, שלושה, לאחר הדיון שהיה פה עם בעלי בתי המלון באילת.

רן כהן: היו שם אנשים שבאו לעבוד, מכרמיאל מחיפה, אנשים צעירים, ומבוגרים.

רן כהן: באו עד ירושלים, כדי לעבור את מבחני הקבלה, ובאותו היום אנשי ישרוטל מבתי המלון בחרו עובדים, וראיינו אותם אחד אחד.

רן כהן: דיברנו איתם לגבי העניין של משכורות, אנשים מוכנים לעבוד בשכר מינימום הנוכחי, לא בשכר מינימום שיעלה.

רן כהן: פשוט אומרים תנו לנו עבודה, אנחנו רוצים להתחיל לעבוד.

רן כהן: כשנהיה שם, כבר נטפס לאחר מכן.

רן כהן: זה בהחלט דבר מאוד מרשים.

רן כהן: אני מאוד מקווה שיש לנו איזושהי תשובה בשבילם, גם לגבי החקלאות.

רן כהן: אני אבקש מהגברת דומיניסיני, להציג לנו מה את יודעת להגיד לנו בנושא של עבודת ישראלים בחקלאות, כי זה אותנו מאוד מסקרן.

רן כהן: נדמה לי, שמכל מה שלמדתי, ואולי אני טועה, במקצועות שבהם עובדים זרים, המקצוע הקשה ביותר להחלפה בעובדים זרים, זה הסיעוד.

רן כהן: למרות שהפתיעו אותי, שגם בזה נמצאו ישראליים.

אפרים כהן: לסיעוד יומי אין בעיה.

רן כהן: הבנתי שאפילו גם ל-24 שעות נמצאו גם מקרים שבהם אנשים - - -

חיים חדד: הקטיף בחקלאות הכי קשה.

שלום בן משה: היחידים שעושים את זה, זה משרד הביטחון.

שלום בן משה: משרד הביטחון מקפיד שהטיפול בנכי צה"ל נעשים על ידי ישראלים.

רן כהן: אם להוציא את הסיעוד לרגע, החקלאות נראה הכי קשה.

רן כהן: ולכן יש לנו איזשהו אתגר גדול לנסות ולפתור את הקושי הזה.

אסתי דומיניסיני: אדוני היושב ראש, אני רוצה לדווח לוועדה, היות והוועדה הקודמת דנה בנושא המלונאות, וכל חודש אני מקבלת דיווח מה מתקדם בנושא גיוס נשים הנשים לתחום המלונאות במסגרת החלטת הממשלה, יש לי פה את פירוט בתי המלון.

אסתי דומיניסיני: אבל לא הלאה אתכם בזה, ב-31 בינואר נסגר ענף התיירות באילת, בעצם על ידי זה ענף התיירות כולו.

אסתי דומיניסיני: כי בכל רחבי הארץ כבר לא היו, היה 500 עובדים זרים רק באילת.

אסתי דומיניסיני: החלטת הממשלה בתיאום עם התאחדות המלונאים קבעה, שבעצם בכל נקודת זמן, למשך שלוש שנים כמעט, תהיה להם סיוע של המדינה לכ-1,300 איש.

אסתי דומיניסיני: טענו שהמפתח של ההחלפה, היות ושם מועסקים העובדים הזרים יותר זמן וכו', כשמעסיקים ישראליים צריכה להיות כמות יותר גדולה, ואז הממשלה החליטה על שני מסלולים.

אסתי דומיניסיני: אחד, אנשים שכבר מועסקים אצלם, אבל כדי לגרום לזה שימשיכו לתקופות נוספות, המדינה מוכנה גם לתת להם את כל המענקים של התמדה, לימודים וכיוצא בזה.

אסתי דומיניסיני: וחוץ מזה, הם אמרו שהם רוצים בערך 500 עובדים חדשים פחות או יותר.

אסתי דומיניסיני: אני אציג את תמונת המצב נכון ל-22 בפברואר.

רן כהן: 1,300 זה גם אלה שממשיכים?

רן כהן: שלום לך חברת הכנסת דותן.

רן כהן: אנחנו מדברים על החלפת העובדים הזרים באילת בבתי מלון, ומקבלים דיווח ממנכ"לית שרות התעסוקה.

אסתי דומיניסיני: מכל מקום, מתוך 1,300 שחייבים להיות בכל נקודת זמן, 890 נוצלו כבר נכון ל-22 בפברואר, כי היו שם הקצאות, הגבילו אותם.

אסתי דומיניסיני: מה בהמשך.

אסתי דומיניסיני: מבחינת המסגרת, הם דורשים עוד 295 איש, הפנינו לצורך איוש 475 איש, 100 איש כבר נקלטו.

אסתי דומיניסיני: אני מוכרחה לומר פה כהערת אגב, שקצב הקליטה מתחיל להשתפר.

אסתי דומיניסיני: מיום שהובן שנסגר ענף, כי אנחנו הורדנו חלק מהאנשים לאילת, אנשים שכבר ירדו לאילת, אמרו להם תחכו, אני מבינה וזה בסדר.

אסתי דומיניסיני: אבל הקצב עכשיו יגבר.

אסתי דומיניסיני: יש לנו תאריכי ירידים מכל בתי המלון, בכל רחבי הארץ.

אסתי דומיניסיני: בקריית גת, בקריית מלאכי, אשקלון, נתיבות.

אסתי דומיניסיני: מול זה יש לי את כל הרשתות, של ישרוטל, פאתאל, מלכת שבא.

אסתי דומיניסיני: אני סמוכה ובטוחה שנצליח לספק להם את מלוא הדרישה שלהם לכוח אדם בענף המלונאות.

אסתי דומיניסיני: ואני חושבת שזה חשוב.

רן כהן: מצויין.

רן כהן: אבראוו לממשלה, ולשירות התעסוקה.

אסתי דומיניסיני: אני מוכרחה לומר, שכבר מהחלטת הממשלה בינואר, התחלנו לשלם את המענקים, שוברים למענק ממשלתי, וכל הדברים שהממשלה החליטה, היות ואת התקציב אנחנו מנהלים, אנחנו מיידית מסוגלים לשלם את כל המענקים.

רן כהן: שירות התעסוקה משלם גם את המענקים?

אסתי דומיניסיני: אני עמדתי על כך, שאם רוצים שאנחנו נטפל בזה, אני מכירה את הביורוקרטיה.

שלום בן משה: האוצר נתן לזה תקציב מיוחד.

רן כהן: כן, אבל שירות התעסוקה משלם?

אסתי דומיניסיני: כן.

אסתי דומיניסיני: אני ביקשתי שאם הם רוצים שנעשה את זה וואן סטופ סנטר, אי אפשר, כי אחרת נתחיל לרוץ אחרי ההוא וההוא, אתה לא יוצא מזה.

אסתי דומיניסיני: כל התקציב אצלנו, אנחנו מחזיקים את השוברים, אנחנו נותנים את הוראות התשלום, יש לנו וואוצ'רים, ואפילו ההדרכה היא בידינו.

עמירה דותן: רעיון מדהים, ממש נהדר.

עמירה דותן: יישר כוח.

שלום בן משה: מבחינת הזווית של הטיפול בעובדים הזרים.

שלום בן משה: מכיוון שנגזר עליהם מעכשיו גזירה לא קלה, למעשה הם היו צריכים לעזוב את הארץ.

שלום בן משה: מכיוון שהנושא הוא ברמה האנושית, הסיכום שלנו עם משרד הפנים, שכל עובד כזה שעובד במרכז הארץ, בין 45 ל-60 תינתן לו מעמד בהיתר של אשרת תייר, והוא יכול לחפש לו עבודה במסגרת סיעוד.

שלום בן משה: זה ממש חריג שעשינו הפעם, כדי לאפשר להם להתארגן מחדש.

רן כהן: חלק מהם נקלטים?

אפרים כהן: אני מעריך שלא, בדרך כלל הקליטה של הסיעודיים זה בעיקר נשים שעובדות, מעט גברים יש בנושא סיעוד.

שלום בן משה: מי שלא ייקלט יעזוב את הארץ.

רן כהן: במסגרת הברכה שלנו, שתביאו מה שפחות חדשים, אתם יודעים למה.

רן כהן: אז יבורך גם השלב הזה.

רן כהן: אסף אדיב: לאחר ישיבה שהיתה פה, בין השאר היתה התבטאות שאין מי שיעבוד במלונות.

רן כהן: שבוע אחר כך, היתה ישיבה אצל יעקב זיגדון, סמנכ"ל השמה של שרות התעסוקה, עם אותם אנשים שישבו פה, בתל אביב.

רן כהן: פשוט כאילו לא היתה ישיבה פה.

רן כהן: מי שלא ישב פה, לא ידע שהיה דבר כזה.

רן כהן: כל הטון השתנה.

רן כהן: מתי קובעים, לאן זזים, לאן באים.

רן כהן: פשוט, היה איזשהו נפילת אסימון.

רן כהן: אני יכול להשלים את החשיבה.

רן כהן: אנחנו ראינו בראיונות, שהיו שם מבקשי עבודה יהודים, גם ערבים, בלי שום קשר אם הם יהודים או ערבים.

רן כהן: נכון שזה לא היה רוב של ערבים, אבל זה היה במידה שבה אנשים ביקשו מקום עבודה, על פי התאמה למקצועות, וזה עבד מאוד יפה.

רן כהן: ישראלים התקבלו שם כישראלים.

עמירה דותן: אני רוצה לומר לגבי מה שאמרה המנכ"לית.

עמירה דותן: שישנם אנשים טובים שיודעים לעבוד, זה גם עובד.

עמירה דותן: זה ממש מדהים.

רן כהן: בסיור בשרות התעסוקה, לפני שבוע, היה פשוט מאיר עיניים.

רן כהן: כאילו התגלה שיש שירות תעסוקה בישראל, ועובד ופועל, וזה פשוט נפלא.

רן כהן: לראות את כל הראיונות האלה שנעשו שם, כל ההמונים שבאו.

רן כהן: אנשים רוצים לעבוד.

רן כהן: פשוט רוצים לעבוד, ובשכר מינימום.

אסתי דומיניסיני: אני מוכרחה להגיד מלה לשיבחה של התאחדות המלונאים.

אסתי דומיניסיני: אני לא יודעת מה הם אמרו בוועדה, כי אני לא הייתי.

אסתי דומיניסיני: אבל העבודה שלנו איתם היא טובה מאוד, אני עצמי ירדתי מספר פעמים לאילת, נפגשנו בבתי המלון.

רן כהן: פה אמרו שאין עובדים וגם לא יהיו.

רן כהן: אבל יש.

אסתי דומיניסיני: יש, ויהיו, ויעבדו.

אסתי דומיניסיני: אני רוצה לומר כמה דברים כלליים לגבי נושא החקלאות.

אסתי דומיניסיני: לא מפגש ראשון שיש לנו עם יוסטה בלייר בהתאחדות.

שי חרמש: הוא עסוק כרגע בקטיף.

אסתי דומיניסיני: לעצם העניין, אני רוצה להגיד משהו כללי.

אסתי דומיניסיני: היצע וביקוש.

אסתי דומיניסיני: אין היום זיקת חובה מבחינת החוק, ואנחנו מתנהלים היום בשוק חופשי.

אסתי דומיניסיני: אין שום חובה אגב, לקחת עובדים משרות התעסוקה.

אסתי דומיניסיני: אפשר לקחת עובדים גם מענפים אחרים, וגם על פי מודעות, ועל פי פנייה לכל כוח עבודה במדינת ישראל.

אסתי דומיניסיני: ולכן גם הרבה פעמים, אני מרשה לעצמי לומר, ההתחכמות נגיד טוב, אז תשלחי לנו רק את המובטלים, ואחר כך להגיד המובטלים לא רוצים לעבוד, היא לא מקובלת עליי.

אסתי דומיניסיני: כי בסך הכל זה עניין של היצע וביקוש, במסגרת ההיצע והביקוש, המעבידים לסוגיהם יכולים לפנות לכל פלחי השוק, אף אחד לא מונע את זה, כי אין זיקת חובה בעניין הזה.

אסתי דומיניסיני: הדבר השני, בזמנו, אני רוצה להדגיש את זה.

אסתי דומיניסיני: דיברנו לא אחת, עם האוצר, עם התאחדות החקלאים, אמרנו בואו קחו גם חלופת הון, שברור שיש פה ענף עתיר כוח אדם, וצריך להתחיל לחשוב על מיכון, על תיעוש.

שי חרמש: מה את רוצה מהם?

שי חרמש: חלופת הון זה לא הם, זה אנחנו.

אסתי דומיניסיני: זה לא מספיק כי הם צריכים להסכים.

אסתי דומיניסיני: אז יש לי הפתעה בשבילך.

אסתי דומיניסיני: משום שאז שרצינו לבחון עם האוצר כל מיני אלטרנטיבות, זה לא היה כל כך פשוט בנושא הזה.

אסתי דומיניסיני: אפשר תמיד לצעוק מה לא, במקום להגיד בסדר, אז מה מוכנים.

אסתי דומיניסיני: ביקשנו כמה דברים.

אסתי דומיניסיני: אף אחד לא רוצה לפגוע בענף החקלאות, על זה אין ויכוח.

אסתי דומיניסיני: לא מבחינת תרומתו למטבע, ליצוא וכו'.

אסתי דומיניסיני: אמרנו, נעשה מיפוי, תדרגו את הענפים בחקלאות, תגידו קודם כל מדרג.

אסתי דומיניסיני: מה בטוח אתם חושבים שיש קושי אדיר, בבתי אריזה אסור שיהיו עובדים זרים, בטוח שאפשר למצוא ישראלים.

אסתי דומיניסיני: ויש עוד תחומים וענפים.

אסתי דומיניסיני: אז בואו תסמנו אתם, לא אנחנו.

אסתי דומיניסיני: הם לא מבינים כלום בחקלאות.

שלום בן משה: אין הקצאת עובדים זרים בבתי אריזה.

תניב רופא: בבתי אריזה משפחתיים, יש להם היתר.

אסתי דומיניסיני: מכל מקום כדי להתחשב בחקלאים, ללכת בקצב וביכולת של הסתגלות, או הכנה לאיזשהו שינוי לאור החלטת הממשלה לגבי עובדים זרים, אמרנו בואו נעשה מדרג.

אסתי דומיניסיני: איזה בתחום ענפי החקלאות כאלה שאתם אומרים הוי, באיזשהו אקומודציה אפשר להגיע יותר טוב.

אסתי דומיניסיני: ולפי זה נתחיל להתקדם, אז גם אפשר יהיה לבוא לממשלה, ולהגיד המדרג היורד ייקבע לפי איזשהם טווחי זמן שצריך לעשות שינוי.

אסתי דומיניסיני: מעולם לא הצלחנו להגיע לרשימה כזאת, עם כל הנסיונות.

אסתי דומיניסיני: שיתפתי את משרד החקלאות, יוסי ישי היה.

אסתי דומיניסיני: לא קיבלנו רשימה כזאת.

אסתי דומיניסיני: קודם כל ניסו להדוף את זה.

שי חרמש: זה נשמע מאוד מוזר.

שי חרמש: פיתוח המיכון החקלאי במדינת ישראל, כשחבר הכנסת רן כהן עבד בגן שמואל בכותנה, הסוף היה שהכל היה … אבל מי שפיתח את האמצעים ואת הכלים, והביא את הכותנה לרמה של פחות מאפס פסיק שישה ימי עבודה לדונאם, החקלאים לא הסכימו לזה.

שי חרמש: אם מדינת ישראל רוצה, היא צריכה להתחיל.

רן כהן: המדינה צריכה לעודד את זה.

אסתי דומיניסיני: הבהרתי את עצמי.

אסתי דומיניסיני: שי חרמש: אנחנו לא בסדר.

אסתי דומיניסיני: ההצגה כזה אחד מול מוטעית.

אסתי דומיניסיני: יש פה אינטרס משותף של מדינת ישראל, נכון, יש לו את העניין הסקטוריאלי שלו, ואני מבינה את זה מאוד.

אסתי דומיניסיני: אבל עכשיו צריך לאחד כוחות, ולהגיד איך בצורה הכי נבונה, הכי פחות מזיקה, והכי טובה למשק ולחקלאים ולכולם, מצליחים להביא לאיזשהו שינוי, בצורה שלא מיישמת נזקים.

אסתי דומיניסיני: כדי שזה יקרה מתחייב שיתוף פעולה.

אסתי דומיניסיני: אז פעם אחת אמרנו, בואו ננסה לראות, הרי בינתיים יש 26 אלף בהתנייה מסויימת אישרו עוד 3,000 עובדים זרים לחקלאות.

אסתי דומיניסיני: הרי כל שנה רוצים להוריד, לא משנה מצליחים, לא מצליחים, כרגע זה לא משנה.

אסתי דומיניסיני: אתם יכולים להגדיל את הייצור, אם יהיה לכם יותר כוח אדם בדברים האלה.

אסתי דומיניסיני: אנחנו באים ואומרים, בואו נבנה תכנית עבודה.

אסתי דומיניסיני: חלק מתכנית עבודה, זה ליצור מדרג מה צריך להיות.

אסתי דומיניסיני: גם אצל המלונאים, וגם אצל הקבלנים, הממשלה, ויושב פה נציג האוצר, אני לא מתחייבת כרגע בשמם, אני מרשה לעצמי להתחייב בשמם.

אסתי דומיניסיני: באו ואמרו, אנחנו מוכנים ללכת לתכנית משותפת.

אסתי דומיניסיני: בזמנו בנינו תכנית של חונך בתחום הבניין, של לתת הכשרה לתחום פריון יורד, כל מיני תחומים כדי להקל, באופן עקיף זה סיבסוד עבודה.

אסתי דומיניסיני: אני זוכרת את ראש המועצה בערבה, את הגברת מורגן, נפגשנו.

אסתי דומיניסיני: אמרנו לה אתם מלינים עובדים זרים, אולי נחשוב להלין ישראלים, זה יקל עליכם.

אסתי דומיניסיני: היא אמרה לי זה רעיון טוב.

אסתי דומיניסיני: אמרתי, בואו תציעו לנו הצעה.

אסתי דומיניסיני: אתם מסוגלים להלין ישראלים.

אסתי דומיניסיני: האם אתם צריכים סיוע של הממשלה בעניין הזה.

אסתי דומיניסיני: הנושא לא הבשיל לכלום, כי זה המשיך לזה, לא.

אסתי דומיניסיני: לכן אני באה ואומרת, צריך להתחיל מכם, ואז מה עושים.

רן כהן: מכם, זה לחקלאים?

אסתי דומיניסיני: מכולם.

אסתי דומיניסיני: הם צריכים לייצר איזשהו שיתוף פעולה של בניית תכנית משותפת עם הגורמים המקצועיים.

אסתי דומיניסיני: הרי אי אפשר לכפות הר כגיגית על אנשים שמבינים בחקלאות, יותר טוב מכל היושבים פה.

אסתי דומיניסיני: צריך להבין מה הצרכים לעומק.

אסתי דומיניסיני: שי חרמש: המכון החקלאי בטכניון, פיתחו את כל האמצעים.

אסתי דומיניסיני: מדינת ישראל מוכנה לשלם 50, 100, 150 מליון שקלים לתכניות פיתוח אמצעים מחליפי עבודה.

רן כהן: יותר טוב מלייבא עובדים זרים, שזה הורס את החברה, ואגב, זה מקדם את החקלאות.

שי חרמש: כותנה התחיל מעבודת ידיים פרופר, ונגמר בענף חסר לחלוטין כוח אדם, למעט....

שי חרמש: היוזמה באה ממשרד החקלאות.

אסתי דומיניסיני: ענף הכותנה נעלם כאשר ייקרו את המים.

אסתי דומיניסיני: היו"ר רן כהן: אגב, הוא לא נעלם לגמרי.

אסתי דומיניסיני: בערבה, גידלו הרבה פלפלים לייצוא.

אסתי דומיניסיני: ברגע שייקרו את הדלק במטוסים, אז הפסיקו לייצר פלפלים.

אסתי דומיניסיני: למה, כי אמרו ההובלה מאוד יקרה.

אסתי דומיניסיני: זאת אומרת, גם החקלאות עושה שיקולים של עלויות.

שלום בן משה: זה לא סיבה.

שי חרמש: אנחנו איתך, לא נגדך.

רן כהן: ביקשתי להכין את הסקירה, תנו לה להעביר את הדברים.

רן כהן: זה בסדר שאנחנו עושים פה שיחה פתוחה, הייתי אומר שיחה חקלאית.

רן כהן: בבקשה.

אסתי דומיניסיני: ברמת מאקרו, זאת צריכה להיות הנחת העבודה, ולבנות תכנית משותפת שהממשלה שותפה, והחקלאים גם הם שותפים.

אסתי דומיניסיני: כי בסופו של דבר, הרווחים הולכים קצת לחקלאים, לא הכל אוכלת הממשלה.

אסתי דומיניסיני: נכון שהצגתי בביקור של חבר הכנסת רן כהן אצלנו את הנתונים.

אסתי דומיניסיני: קיבלתי פאקסים מכל העולם, כולל מהחקלאים.

אסתי דומיניסיני: פרופסור יעקב נאמן מייצג אותנו, הם ייפגשו איתך, אני לא נבהלת כל כך.

שי חרמש: - - - לא מדובר בדברים דמיוניים.

אסתי דומיניסיני: יש היום במדינת ישראל פוטנציאל ידיים עובדות של אנשים צעירים ובריאים, שיכול להגיע לענפי החקלאות, במספרים לא קטנים.

רן כהן: אני חייב להגיד שמשפט כזה הוא משפט מפתח בישיבות הועדה.

רן כהן: עוד לא ראיתי את אסתר דומיניסיני לא מקיימת את מה שהיא מבטיחה.

אפרים כהן: אם אסתי היתה אומרת את המשפט הזה אתמול, היתה חוסכת לנו לשבת עד השעה אחת עשרה בלילה, בדיון ועדת המנכ"לים, שהבעיה היא איך אנחנו מעודדים ישראלים בנושא חקלאות, על מנת לא להביא עוד 3,000 עובדים זרים.

אפרים כהן: הישיבה היתה אצל רענן דינור, לצערי אסתר לא היתה.

רן כהן: זו הטעות של רענן.

רן כהן: איך מקיימים ישיבה בלי מנכ"לית שרות התעסוקה, אם הוא רוצה לחפש עובדים ישראליים?

שלום בן משה: הדיון היה במישור העקרוני לגבי הנושא 3,000 כן או לא.

רן כהן: שלום, עם כל הכבוד, האלטרנטיבה הם הישראלים.

רן כהן: אני בודק שתי אלטרנטיבות מול העובדים הזרים, זה ישראלים קודם כל, אולי פלשתינים.

שי חרמש: אם תקרא את הפרוטוקול, תבין שהחלופה היא רק ישראלים, כי לפי הפרוטוקול, אין שום סיכוי שיגיע עובד זר אחד.

אסתי דומיניסיני: כדי שאותו פוטנציאל ייצא מהכוח אל הפועל, יושב פה אסף אדיב, אנחנו משתפים איתו פעולה, גם בענף הבניין, וגם עם עמותת מען של המגזר הערבי, וכיוצא בזה.

אסתי דומיניסיני: אני חושבת שלתרגם את זה למעשה, צריך לעשות כמה דברים, שגם הצגנו בפני יושב ראש הוועדה.

אסתי דומיניסיני: אני חושבת שהמדינה צריכה לסייע בהסעות, כי בחלק מהמקומות שצריך חקלאות אין מספיק כוח אדם.

אסתי דומיניסיני: והיות והנושא במסגרת החוק, אותם 291 דמי נסיעה שהמעביד חייב בהם, אין די בהם כדי לממן את המרחקים שמעסיק בחקלאות זקוק.

אסתי דומיניסיני: בדרך כלל הוא גם צריך לעשות הסעות מיוחדות, כי שעות העבודה הן שעות חריגות.

אסתי דומיניסיני: אני בהחלט חושבת שבמסגרת הרצון של המדינה להקטין את שיעור העובדים הזרים, צריכה להשקיע בנושא של הובלה.

אסתי דומיניסיני: ובכלל, בגלל הפערים בין פריפריה ומרכז, צריך לקרב את המרחקים האלה, על ידי השתתפות בהסעות.

אסתי דומיניסיני: הממשלה חייבת, יש לה נכונות לנושא הזה, צריך לתמחר את זה בסדרי הגודל.

אסתי דומיניסיני: אבל בהחלט יש נכונות לממשלה, וזה אחד הכלים שצריך להפעיל על מנת שיקודם.

רן כהן: בכנסת עוד לא נודע, שלממשלה יש נכונות לעניין הזה.

אסתי דומיניסיני: בנושא ההסעות בהחלט כן.

רן כהן: לא שמענו על זה אף מלה בשום מקום.

אסתי דומיניסיני: יושב פה יובל.

אסתי דומיניסיני: אבל בהחלט כן.

אסף אדיב: לבודדים יש תקציב?

אסתי דומיניסיני: לבודדים יש.

תניב רופא: זו מגבלה גדולה מאוד.

אסתי דומיניסיני: אני ערה לנושא של מרחקים.

תניב רופא: ההעסקה מוגבלת בגלל ההסעות ליישובים המבודדים, אין לזה מענה נכון לעכשיו.

אסתי דומיניסיני: אני חושבת שזה קריטי.

תניב רופא: אני רוצה לחדד את הנקודה, אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם מען, וגם שירות התעסוקה במצפה רמון, מנסים לגשר על הפערים בכוח אדם.

תניב רופא: הרבה פעמים העסקה של ישראלים נופלת בגלל בעיה של הסעות.

תניב רופא: אין לזה פתרון נכון לעכשיו.

אסתי דומיניסיני: יש לזה פתרון לסייע בנושא.

תניב רופא: נכון לעכשיו אין, צריך ליצור אותו, אני מקווה שנוכל.

עמירה דותן: ברשותך, אם אני זוכרת נכון, חברת הכנסת שרה מרום, וחבר הכנסת שי חרמש, דיברו על הצורך בכוח אדם דווקא במרכז.

עמירה דותן: כלומר, בעיית ההסעה היתה מינורית, ובעיות אחרות היו יותר מג'וריות.

עמירה דותן: ולכן, צריך לזכור שלא נשים את כל יהבנו על בעיית ההובלות - - -

תניב רופא: גם במרכז זו בעיה, כי מדובר במושבים שהם לא במרכז העיר, אז ההסעות גם במרכז בעיה רצינית, אין לך אוטובוס לכל מושב.

אסתי דומיניסיני: אם אנחנו חושבים שכוח אדם הרלבנטי לענפי החקלאות, זה גם המגזר הערבי, הרי שיש בעיה של תחבורה ציבורית בתוך הכפרים הערביים.

אסתי דומיניסיני: ולכן, לפעמים הקושי לצאת לכביש הראשי בשעות ובתדירות של האוטובוסים, גם באזורי המרכז, הוא בעייתי ומקשה.

אסתי דומיניסיני: חוץ מזה, הרבה מאוד מהשעות האלה מבוצע מאוד מוקדם, וחשוב האיסוף המשותף, יש צוותים וכו'.

אסתי דומיניסיני: לכן נושא ההסעות חשוב.

אסתי דומיניסיני: ועל אחריותי בלבד, בסופו של דבר האוצר יצטרך לדון בעניין הזה.

אסתי דומיניסיני: לפעמים בענפים מסויימים, כאשר יש יותר עבודה קבוצתית, הממשלה יכולה לסייע למעסיק במימון חלקי של חונך, כדי שהוא יגבש את הקבוצה.

אסתי דומיניסיני: כי אם אנחנו מדברים על להביא קבוצת עובדים מהכפר, חשוב שאותו אדם שיוודא שאוספים את העובדים, ושהם מגיעים, וזו עלות נוספת שיכולה ליפול על המעסיק, וזה בעייתי לפעמים.

אסתי דומיניסיני: פתרון כזה, הוא בהחלט פתרון שיכול ליצור מצב כזה בשלב ההתארגנות, הגיבוש, לאיזשהו פרק זמן שיקל על החקלאי גם להתרגל להפעלה של האוכלוסייה הזאת.

אסתי דומיניסיני: ואלינו לממשלה, מתוך נסיון בתחום הבניין זו הביורוקרטיה הממשלתית שלפעמים אותו מעסיק פונה, ועד שמקבל את הכסף, זה גם מקטין את האמון שלו בממשלה.

אסתי דומיניסיני: אומרים אלה מדברים, בסוף לא מתממש, עד שמעבירים את הכסף.

אסתי דומיניסיני: צריך לייצר גם מנגנונים שהם זמינים ומהירים, ולא מייצרים מצב שתמיד המעסיק אומר אלה מרמים אותי, בסוף אני לא מקבל את הכסף, או לא מקבל את זה בזמן.

אסתי דומיניסיני: אני חושבת שזה קריטי להסבת התכנית.

אסתי דומיניסיני: ראינו בבניין, איך התהליך לא עבד טוב, כי הוא לא נבנה נכון, דווקא האוצר לא היה אשם בעניין הזה.

אסתי דומיניסיני: גורמים בירוקרטיים אחרים היו אשמים בעניין, וזה כאילו נסחב מכל ביני בירוקרטיות שחל שהם פגמו, אני לא אגיד שהם לגמרי אשמים בעניין, אבל בוא נגיד תרמו לאי הצלחת העניין הזה.

אסתי דומיניסיני: אני יכולה להגיד, שמבחינתנו, כמשרד התמ"ת, המדיניות שלנו היא חד משמעית לנושא של עמידה על התוואי היורד, וישנה פה נציגה של השר לעניין הזה.

אסתי דומיניסיני: שרות התעסוקה יעשה הכל כדי לסייע לחקלאים, וגם בלחץ על מי שצריך שיושבים משמאלנו ומימיננו בעניין הזה, צריך לסייע כדי להכניס את הפרוייקט הזה לתלם, ולסייע להתארגנות של המשק לקליטת ישראלים.

אסתי דומיניסיני: זה יקטין את התשלומים וגם יחסוך.

רן כהן: אסתי, לסיום הסקירה שלך, הייתי רוצה לשאול אותך שאלה.

רן כהן: את יכולה לדעת אם בעבודה עצמית שלכם, או באיזושהי איטראקציה עם גורמים אחרים בממשלה, מהי חבילת הסיוע שניתנת לישראלים ולחקלאים.

רן כהן: בואו נזכור שאצלנו המעסיקים, כאשר מדובר בענף החקלאות, מדובר על חקלאים, לא מדובר על בוסים.

רן כהן: אלה חקלאים שהם עצמם אנשים עובדים, כמעט כולם.

רן כהן: למרות שענף החקלאות בארץ מאוד מתקדם, עדיין הוא שומר על הרבה מאוד אפיונים של משקי בית משפחתיים.

רן כהן: בסוף השבוע הייתי בגליל, אני חייב לומר, שהמאמץ שעושים מושבניקים למצוא פרנסה מתחת לאדמה, זה פשוט מעורר כבוד והשתהות.

רן כהן: רציתי לשאול אותך, מהי חבילת ההטבות שניתן להציע לעובדים הישראליים שיבואו לעבוד בחקלאות, ולחקלאים כדי שיקלטו אותם, יש עבודה על זה?

יובל יעקבי: כהמשך לשאלתך, לאור העובדה ששמענו על נשים ערביות שעובדות בשביל 12 שקלים לשעה.

יובל יעקבי: זו תופעה שצריך לקחת אותה בחשבון.

אסתי דומיניסיני: אני לא חושבת שאפשר להסתכל על כולם באותו סרגל.

אסתי דומיניסיני: יש משקים מאוד מבוססים שהם לא משפחתיים בדיוק, עם רווחים אדירים, לא דומים לאותו משק משפחתי, שהאיש כבר בן חמישים, ששים, והבן שלו בקושי עובד במשק, והוא מתקשה.

אסתי דומיניסיני: שתי המסגרות קשות.

רן כהן: אין חברת חשמל בבתי זיקוק בחקלאות.

אסתי דומיניסיני: יש לי רעיונות, אבל הם לא שווים הרבה, כל עוד לא מתואמים עם האוצר, מפני שיש לזה השפעות רציניות.

אסתי דומיניסיני: אני כן חושבת, שאי אפשר להתעלם מהרעש של יובל בעניין הזה, שלו היו זוכים כל העובדים בענף החקלאות לשכר מינימום כפי שהחוק מחייב, אז כבר היתה התחלה טובה מבחינת ההיצע והביקוש של האנשים.

אסתי דומיניסיני: ואם היינו מסייעים להם בנסיעות, שזו הממשלה, אני יכולה להגיד בשם הממשלה, כי בזמנו כבר סגרתי את זה עם יעל, שצריך להקציב לזה תקציב בעניין הזה, והיו ניצנים של העניין.

אסתי דומיניסיני: אני בהחלט חושבת, שזה צעד קדימה בעניין, גם לגבי השקעות, יש צורך בתכניות מגובשות.

רן כהן: אז בסדר, בעניין הזה נשמע גם את משרד הממשלה וגם את משרד האוצר.

רן כהן: אפרים אתה רוצה להשלים את ההתרשמות שלכם לגבי הפוטנציאל לעבודת ישראלים.

אפרים כהן: מתוך כל הדיונים שאנחנו מקיימים, אין אחד שהוא לא בעד הישראלים בחקלאות.

אפרים כהן: עדיין לא עשינו כלום בעניין הזה.

רן כהן: כמעט להיפך.

אפרים כהן: זה מבחן התוצאה.

אפרים כהן: ולכן, הייתי מבקש מכל הגורמים, בואו נעשה פיילוט מחדרה לגדרה, לראות איך מיישמים ישראלים.

אפרים כהן: אני לא מדבר על הפריפריה, שם אין פלשתינים.

שי חרמש: בוא נתחיל מגבעת אולגה.

רן כהן: אתה אומר את זה בשם המשרד שלך?

רן כהן: הממשלה מתנגדת לחוק שלי, זו בדיוק ההצעה של החוק.

רן כהן: החוק שלי זה פיילוט.

שי חרמש: מהחמישה מליון?

רן כהן: כן.

רן כהן: הממשלה צריכה חמישים קולות אם זה מעל חמישה מליון.

רן כהן: עשיתי ארבע תשעים ותשע.

אפרים כהן: אדוני, אני בעד הרעיון, אני בעד היישום, אני בעד הביצוע.

אפרים כהן: צריך לעשות פיילוט, ולהראות שמגדרה לחדרה לקחת נושא מסויים, או ענף מסויים, או אזור מסויים.

אפרים כהן: כמו ענף ההדרים, או כל דבר אחר, ולראות אם אנחנו יכולים להצליח ליישם שם ישראלים במקום עובדים זרים, ולפנות עובדים זרים לפריפריה הרחוקה שאין שם פלשתינים, ויש שם ישראלים.

אפרים כהן: כשאני לוקח את הערבה התיכונה, שם לא יהיה פתרון למקומות אחרים.

אפרים כהן: לכן אני בעד לעשות פיילוט בנושא הזה, ולראות איך ישראלים משתלבים.

אפרים כהן: לאט לאט נתחיל להפחית את העובדים הזרים מאותם האזורים שבקרבת הישראלים, ולראות אם זה יצליח.

אפרים כהן: אחרת, אם נוכל לדבר ברמה הכי גבוהה, לא נצליח מעולם להביא ישראלים לנושא.

רן כהן: אני מאוד מודה לך אפרים.

שלום בן משה: בישיבה קודמת, בוועדה שהיתה פה, אמרתי שצריך לעשות פיילוט, כדי פעם אחת ולתמיד לראות האם זאת אגדה מכל הכיוונים, יש הרבה ישראלים שמוכנים לעבוד שרק יתנו להם הזדמנות, וכו'.

שלום בן משה: מצד שני, החקלאים אומרים הישראלים לא מוכנים לבוא ולעבוד.

שלום בן משה: מאידך, אם ישלמו להם שכר כזה וכזה יבואו כולם.

שלום בן משה: השאלה היא איפה השכר הזה שעדיין החקלאי יכול להתקיים.

שלום בן משה: בישיבה אצל מנכ"ל ראש הממשלה, בעניין החקלאות, הצעתי לעשות פיילוט.

שלום בן משה: החקלאים מוכנים.

שלום בן משה: אמרתי שעכשיו באוצר יש שעת רצון, בניגוד לנסיון הקשה שלך שהיה לפני שנתיים.

שלום בן משה: אתה יכול לשאול את אסתי כמה כסף האוצר העמיד לחצי שנה עבור הפרוייקט, להוציא את כל אלה שדובר עליהם באילת, זה עולה 12.5 מליון.

רן כהן: 12.5 מליון שקלים אתם מוכנים להשקיע בשביל אילת?

רן כהן: ו- 5 מיליון לחקלאות לא?

שלום בן משה: כן.

שלום בן משה: עכשיו יש שעת רצון, זה לא הם, זה אחרים.

שלום בן משה: מכיוון שהחקלאות מוכנה, אנחנו יכולים להצביע על ענף כזה או אחר.

שלום בן משה: יש כרגע מדיניות של ללכת לעשות ניסיונות כאלה, בכל מיני שיטות, חלק בהסעות, וחלק בתוספת שכר, המדינה משלמת כדי שיעודדו וכו'.

רן כהן: אני רוצה לשמוע את משרדי הממשלה העיקריים בעניין.

רן כהן: יובל, מה תוכל לומר לנו.

יובל יעקבי: רק לאשר את מה שאסתי וגם מה ששלום אמרו, שבאוצר יש נכונות.

יובל יעקבי: אני לא יודע מה היה לפני שנתיים, יש את הטראומה שאתה מזכיר כל ישיבה.

רן כהן: טראומה שלכם לא שלי.

יובל יעקבי: בינתיים הזכרת את העניין הזה במאה אחוז בישיבות, שאני לפחות הייתי.

רן כהן: מה אני יכול לעשות, כל פעם שעולה עניין החקלאות, זה מעצבן אותי שהממשלה לא מוכנה 5 מליון.

רן כהן: אתם ספגתם מהחקלאים 140 מליון שקלים, עבור יבוא עובדים זרים, 5 מליון לעודד ישראלים לא הייתם מוכנים.

גלעד נתן: לא כולל הקנסות.

רן כהן: ובלי הקנסות, נכון.

רן כהן: חלקם הגדול עוד לא שולם.

אפרים כהן: ביקשנו לאשר קודם כל התארגנות.

שי חרמש: יש הצעת חוק, בתיאום מלא איתנו.

יובל יעקבי: כמו שעשינו בענפים אחרים, גם בענף הזה אנחנו מאוד בעד כל הסיפור.

יובל יעקבי: חשוב שיידעו, כל פעולה כזאת חייבת להיות מותנה, או ללכת בד בבד עם הפחתה של מספר עובדים זרים.

יובל יעקבי: עם משרד החקלאות בעניין הזה, צריכים להגיע לאיזושהי הסכמה, או עם החקלאים עצמם.

יובל יעקבי: אבל אנחנו רק רוצים להבהיר, לא יהיה זה בלי זה.

יובל יעקבי: זה הדבר היחיד.

יובל יעקבי: הדברים האחרים שהוספתי פה, העניין של ההסעות, שאנחנו מבינים שזה צורך אמיתי, שיתוף פעולה של החקלאים.

רן כהן: מה מסתתר מאחורי שיתוף פעולה של החקלאים.

יובל יעקבי: זה אומר הסכמה לנקות אזור או ענף מעובדים זרים.

שי חרמש: אתה מרחיק לכת.

רן כהן: האם מותר לי פעם אחת להבין את האוצר.

רן כהן: מה שהאוצר אומר, אני מוכן לשים בעניין הזה אמצעים, בתנאי שאני יודע שיש לזה תוצאה ממשית שאפשר למדוד אותה במספר, באזור, במקום, בענף.

יובל יעקבי: דוגמת המלונאים.

יובל יעקבי: יש שם דוגמה מצויינת, החליפו בענף שלם את העובדים הזרים, נכון להיום אין עובדים זרים באילת.

יובל יעקבי: אני מקווה שזה יעבוד יפה.

יובל יעקבי: ועוד נקודה שאמרתי קודם, זה עניין של אכיפה, צריך לשלב גם באכיפת חוקי עבודה.

יובל יעקבי: בחקלאות הכי חמור העניין הזה, אבל זה לא יילך, לא נצליח לשלב ישראלים לשתף פעולה בין כולם, אם לא יאכפו שם חוקי עבודה.

יובל יעקבי: זאת אומרת, ישלמו לישראלים שכר מינימום לפחות, אני מקווה שיותר.

רן כהן: תודה רבה יובל.

רן כהן: תניב, מה תוכלי לומר על התכניות שלכם.

רן כהן: יש לכם בכלל תכנית למשל, לאסון כזה שיהיו עובדים ישראלים?

תניב רופא: כל מי שפותח את השנתון, רואה שיש עובדים ישראלים בחקלאות.

תניב רופא: יש כ-20 אלף רשומים, ויש עוד רבים אחרים שהם עובדים עם הראיסים שכולנו מכירים, עובדי קבלן שלא רשומים.

רן כהן: 65% של העובדים בחקלאות הם ישראלים, 35% הם עובדים זרים.

תניב רופא: כולל המעסיקים.

רן כהן: זה אחוז הכי גבוהה בעולם.

רן כהן: אין אחוז כזה בשום מדינה בעולם.

תניב רופא: במקביל לזה במשרד החקלאות, במכון וולקני, וגם בטכניון עובדים על פיתוח של מיכון, ומביאים כל מיכון שניתן לייבא, ועושים את הפיתוחים בארץ.

שי חרמש: יש תקציב לפיתוח?

תניב רופא: יש תקציב מסויים לפיתוח.

שי חרמש: כמה?

תניב רופא: הוא היה שני מליון.

רן כהן: רק שיהיה לך מושג, שכר התקציב למחקר ופיתוח היה מיליארד ושמונה מאות מליון.

תניב רופא: לא, זה לא כל התקציב.

תניב רופא: זה תקציב המחקר לפעולות, לא להעסקת חוקרים, שמיועד למיכון חוסך כוח אדם, לא לשאר המחקר והפיתוח לחקלאות.

רן כהן: זה לא כסף, זה צחוק.

תניב רופא: בהחלט, אני חושבת שזה מעט מדי.

תניב רופא: זה נכון גם ל-2005.

שי חרמש: נכון ל-2006, בדקתי.

רן כהן: אם אני לא טועה, ולתשומת ליבך יובל.

רן כהן: מה שמושקע בחקלאות בארץ למחקר ופיתוח, מהשיעורים הנמוכים ביותר בעולם.

שי חרמש: 3%.

יובל יעקבי: אני חייב להגיד שזה לא נכון.

יובל יעקבי: אני אמנם לא מומחה בחקלאות, אבל יש תקציבים אחרים.

יובל יעקבי: אני רק שמעתי את הצוותים שלנו, יש השקעות אחרות אדירות, הם הזכירו לי סכום של 200 מליון שקלים.

אפרים כהן: התקציב זה עלות של מאכערים להביא אלף עובדים זרים לארץ.

רן כהן: בוודאי, אלא מה.

רן כהן: מבריח אחד, ומה שהוא עושה בקופה הצדדית שלו, קונה את המדען הראשי.

תניב רופא: יחד עם זאת, מעבר לזה שיש מקום להגדיל את תקציבי המיכון, ולהכניס יותר מיכון לחקלאות, ישראלים יכולים להיכנס לחקלאות.

תניב רופא: ולראייה, שיתוף הפעולה הפורה שיש לנו עם מען.

תניב רופא: יש מצוקה גדולה של כוח אדם.

תניב רופא: אנחנו מדברים על בסיס יום יומי, לחקלאים יש מצוקה קשה של עובדים.

תניב רופא: במידת האפשר אנחנו מפנים אותם למען, ומען מקבלת עובדים.

תניב רופא: החסם הגדול ביותר, למה שאני רואה, נכון לעכשיו בנסיונות שאנחנו עושים, ההסעות גם במרכז הארץ וגם בפריפריות.

רן כהן: כולם מדברים על הסעות.

רן כהן: בשביל שלא יהיה לכם קל על החיים, אני מודיע לכם שההסעות לא יפתרו את הבעיה.

רן כהן: זה נכון שהסעות זה דבר חשוב וחיוני.

רן כהן: זה לא יספיק, שלא יהיה אף אחד שלא יטעה ויגיד, נתנו הסעות ולא באו לעבוד.

עמירה דותן: זה בדיוק, ההסעות זה לא הכל.

שרה מרום שלו: אם לא יעלו להם את השכר ואת התנאים, זה לא יעזור.

רן כהן: יש במשרד החקלאות מי שיעשה תכנית כוללת אם תבוא שעת רצון מלפני הממשלה, או מלפני הכנסת כדי לתת לכם את הצ'אנס הזה?

תניב רופא: משרד החקלאות זה משרד מקצועי.

תניב רופא: עובדים שם עובדים מקצועיים.

רן כהן: כנראה שאת מרשות התכנון במשרד החקלאות.

רן כהן: יש לכם כוח אדם כדי לעשות את זה?

תניב רופא: יש כוח אדם, יש כלכלנים, וכמובן זה צריך להגיע מהדרגים הכי גבוהים.

רן כהן: בשיתוף פעולה עם החקלאים.

חיים חדד: יש הרבה ממשרד החקלאות.

חיים חדד: אנחנו מצידנו עושים כל מאמץ שנדרש מאיתנו לשלב ישראלים בחקלאות.

חיים חדד: אנחנו מרגישים חוסר רצינות מול הממשלה.

חיים חדד: ניסינו להשיג תקציבים, ותמיד נתקלים בלאו, לא תקבלו מאיתנו כסף לעודד ישראלים בחקלאות.

חיים חדד: ניסינו עם הרפרנטים השונים, אנחנו מסבירים להם, שהצורך שלנו בתוספת עובדים הוא קריטי.

חיים חדד: לצערי, אבל אלו העובדות, כל פעם שהם אומרים לא, מוסיפים לנו עוד 4,000 עובדים.

חיים חדד: עוד פעם אומרים לא, מוסיפים לנו עוד 3,000 עובדים.

חיים חדד: וזה ימשיך כך.

רן כהן: אז אתם לומדים שיעור טוב.

חיים חדד: הם פשוט לא מבינים.

חיים חדד: הצורך הוא קריטי.

חיים חדד: הם מנסים להוסיף עוד 10% מס, אז הם מורידים לנו ברווחים, לא מביאים עוד עובדים.

חיים חדד: הם לוקחים מאיתנו כ-100 מליון שקל בשנה מיסוי, מס ישיר.

שי חרמש: זה לא מס זה קנס.

חיים חדד: גובים מאיתנו את הקנס הזה - - -

רן כהן: האגרות על עובדים זרים?

חיים חדד: כן.

שלום בן משה: זה מס מעסיקים.

חיים חדד: הצענו להם, אתם גובים מאיתנו את המס, בואו ותעבירו את זה כדי לעודד ישראלים בחקלאות.

חיים חדד: תחזירו לאותה מטרה.

חיים חדד: לא, לא מוכנים.

חיים חדד: אמרנו, אתם לא רוצים, תנו לנו לעשות את העבודה לבד.

חיים חדד: אנחנו מציעים לכם הצעה.

חיים חדד: אנחנו מעסיקים עובדים תאילנדים, תעודדו אותנו להעסיק עובדים ישראלים, הגשנו הצעה מסודרת, שעל כל ארבע עובדים תיאלנדים, אנחנו מתחייבים להעסיק עובד ישראלי נוסף, ובלבד שיוותרו על ה-10%, לא לאוצר.

חיים חדד: אנחנו משלמים עליהם כל חודש 1,600 שקלים, זה 400 שקלים לעובד תיאלנדי לחודש.

חיים חדד: במקום שנשלם לאוצר, נשלם לישראלי שבא לעבוד אצלנו.

חיים חדד: דחו אותנו על הסף.

יובל יעקבי: אתם מוכנים להפחית את מספר העובדים הזרים?

רן כהן: יובל, זה לא מתחיל מההפחתה.

רן כהן: זה מתחיל מזה שיש תחליף, בלי עובד ישראלי הוא לא יכול להגיד שהוא מוכן להפחתה.

חיים חדד: בזמנו היה שר האוצר שטרית, הצגנו בפניו מצגת מסודרת, איך הוא יעודד אותנו רק במיכון.

חיים חדד: אנחנו לא צריכים משהו נוסף, וזה לא הכל השקעה למדינה, 60% מההשקעה אנחנו מוכנים לשים מהכיס שלנו בנושא מיכון, וגם דחה אותנו על הסף.

חיים חדד: כל פתרון שאנחנו מציעים מול המדינה, המדינה מסרבת.

חיים חדד: בסופו של דבר גם משלמים את הסירוב שלה.

חיים חדד: יש כל מיני מאעכרים שמסתובבים סביבה.

רן כהן: מניסיונך כחקלאי, וגם כיושב ראש האיגוד, מהם אותם הפיתויים, סליחה על ההגדרה פיתויים, שאתם נתקלים, שאם אתם לא יכולים לתת אותם לישראלים, הם לא יבואו לעבוד.

רן כהן: ואילו אם תתנו אותם, הם כן יבואו לעבוד.

רן כהן: לגבי הסעות, אמרנו.

רן כהן: שכר מינימום לא מספיק.

חיים חדד: ההסעות לא יפתרו את הבעיה.

חיים חדד: כחקלאי אני צריך לדעת, שאם אי מכשיר עובד ישראלי, אני יודע שהוא עובד אצלי שנה שלמה.

חיים חדד: ולא פתאום, אחרי שלושה ארבעה חודשים הוא בורח לי, ועוד פעם אני צריך להכשיר אותו.

חיים חדד: זאת אומרת, הזמינות של העובדים לטווח יותר ארוך.

רן כהן: זה גם עם התיאלנדים לא באופן מלא, ישנם ברחנים וכו'.

אפרים כהן: בחקלאות אפסי מאוד.

חיים חדד: הרי אנחנו החקלאים במה מתחרים, במקצועות חופשיים אחרים בשוק.

חיים חדד: אנחנו צריכים להתחרות בכם, שאתם לא תשלחו את הילדים שלכם לעבוד בחקלאות.

חיים חדד: צריך להיות משהו מפתה, שאתם תשלחו את הילדים שלכם לעבוד בחקלאות, וזה קשה מאוד.

חיים חדד: הרי כל אחד רוצה שהבן שלו יהיה עורך דין, יהיה רופא.

חיים חדד: עשינו מבצע, ופרסנו בכל המודעות, אמרנו לאותם חבר'ה שמשתחררים מהצבא, שהם באים גם לחצי שנה לעבוד, כי זו עבודה מועדפת.

חיים חדד: אמרנו לא לחצי שנה, בואו תשארו שנה שלמה אצלנו, כל מי שיחזיק מעמד שנה שלמה, טיול למזרח על חשבוננו.

חיים חדד: אך בכל זאת לא באו לעבוד.

רן כהן: נניח לגבי הנושא של עבודה מועדפת.

רן כהן: אם משוחרר מצה"ל היה יודע שהוא יקבל לא בעבור חצי שנה, אלא בעבור שנה שלמה, כפול מהמענק שהוא מקבל היום בעבור עבודה מועדפת, היו באים לעבוד בחקלאות?

חיים חדד: הייתי מגדיר כך, כשיבואו לעבוד בחקלאות בעבודות מסויימות, יהיה קשה מאוד להחזיק עובד ישראלי בתוך חממה בחום של הקיץ לקטיף, שום ישראלי ייכנס לקטוף.

רן כהן: בוגרי סיירת מטכ"ל מעבירים רהיטים בניו-יורק, על מה אתה מדבר?

חיים חדד: אבל בכל זאת לא באים לעבוד.

שי חרמש: לא ב-80% לחות.

חיים חדד: נכון, ובכל זאת הם לא באים לעבוד.

חיים חדד: היינו בישיבה אצל רענן, הצענו לעשות פיילוט.

חיים חדד: פעם אחת להעמיד את האגדה, כפי שאומר שלום למבחן אמיתי.

חיים חדד: בואו נלך על המקצועות הקלים בחקלאות.

חיים חדד: למשל הרפת, אלו מקצועות שישראלים יכולים לעבוד.

חיים חדד: למשל לחלוב פרות, אמנם לקום טיפה מוקדם בבוקר, אבל יש שם כ-600, 700 עובדים תיאלנדים ברפת, בואו ננסה להכניס ישראלים, אבל אנחנו נתקלים בסירובים.

חיים חדד: אמרנו בואו ננסה במגזר הערבי, שם יש מאות תיאלנדים.

חיים חדד: אז אם יש אבטלה כל כך גדולה ביישובים הערבים, בואו נתחיל קודם כל ביישובים הערבים.

חיים חדד: הרי לא הגיוני, שבאים מצד אחד להציע לנו ערבים ישראלים לעבודה אצלנו בחקלאות, וצריך לממן להם הסעה, כאשר ביישוב שלהם מובטלים, והם מחזיקים תיאלנדים.

רן כהן: הם גם לא פרייארים.

חיים חדד: אני אומר, ובוא ונתמודד.

חיים חדד: הצעתי גם שבישוב שיש בו אבטלה, לא יתנו עובדים.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: אני אקדים ואומר, שאני יודע שבענף הבניין על ידי עמותת מען, נעשה מהלך אדיר של תוספת אלפי עובדים.

שלום בן משה: לא אלפי.

אפרים כהן: אלפי ישראלים חזרו גם לעבודה.

שלום בן משה: מאות עובדים לא אלפים.

רן כהן: בכל אופן זה היה בהתחלה, אבל בינתיים חזרו לעבוד.

רן כהן: לימים, נוספו בענף הבניין ישראלים, לאו דווקא על ידי עמותת מען.

אסף אדיב: כדי לדייק, במסמכים שלנו זה עלה את האלף.

אסף אדיב: נושא חקלאות זה לא נושא שלנו.

אסף אדיב: אנחנו מדברים על ניסיון שאנחנו עושים אותו כעמותת מען, לא כמשהו שהוא עתידי, אלא משהו שיש בו ניסיון שנצבר כבר בשנתיים וחצי האחרונות.

אסף אדיב: אני חושב שהדבר הזה הוכיח שזה ניתן, שיש אנשים שיכולים לעבוד, שיש חקלאים שמפיקים מזה תועלת.

אסף אדיב: מחזיקים עובדים כבר הרבה זמן, והדבר הזה ניתן להרחיב אותו בקנה מידה הרבה יותר גדול, אם תהיה נכונות, ואם תהיה מדיניות שתואמת את זה.

אסף אדיב: לפי הערכתנו, קיים פוטנציאל גדול מאוד.

אסף אדיב: לפי דעתי, אם להיות ריאליים, עבודת חקלאות יש בה אלמנט של עבודת כפיים.

אסף אדיב: יש ציבור שהיום הוא במצב של לנסות למצוא עבודה מחוץ לשוק העבודה.

אסף אדיב: למשל נשים ערביות, נמצאות מחוץ לשוק העבודה, אנחנו רוצים למצוא פתרונות כדי להתחיל להכניס אותן, ולעודד כניסה וחזרה לשוק העבודה.

אסף אדיב: להתחיל לדבר על אפשרות להשמה במקצועות שהם יותר היי-טק, או דברים כאלה, זה לא ריאלי.

אסף אדיב: לעומת זאת, יש אפשרות לעשות חיבור בין צורך בעובדים, לבין פוטנציאל של כוח אדם, שזהו דבר שיכול לתת גם תועלת כלכלית, גם תועלת חברתית, וגם לענף החקלאות.

אסף אדיב: איך הדברים עובדים.

אסף אדיב: אנחנו נמצאים במצב של קשר בשני אזורים מרכזיים.

אסף אדיב: אחד, זה אזור רעננה חדרה, שרון.

אסף אדיב: השני, אזור עפולה בין שאן, יותר צפונה, עם משרד החקלאות.

אסף אדיב: דוגמה מהשבוע האחרון.

אסף אדיב: איש משרד החקלאות בעפולה, פנה אליו מעסיק גדול מאוד בבצל, יש לו מאות דונמים, ממושב אדירים.

אסף אדיב: פנה ושאל אם אפשר לסדר עובדים מהשטחים הפלשתינים.

אסף אדיב: כנראה שלא היתה אפשרות, הודיע לנו שהוא לא יוכל לו פתרון, אין לי זרים בשבילו, ואין אפשרות להביא לו פלשתינים.

אסף אדיב: באותו יום דיברנו איתו, רכז שטח של מען, הכיר את המקום, הכיר אותו, הבין מה הוא צריך, איזה סוג אוכלוסייה, צעירים יותר, מבוגרים יותר.

אסף אדיב: תוך שלושה ימים היו אצלו 20 עובדים שעובדים אצלו.

אסף אדיב: אני רוצה להגיד, שמאגר העובדים שיש אצלנו, ויש אנשים שעובדים פרק זמן.

אסף אדיב: היה סיור עם משרד החקלאות בקיץ, תניב היתה שותפה, מעסיקים אם זה בעולש, פסקאל, בגן יהושיע אצל מעסיקים בתחום הירקות.

אסף אדיב: אלו אנשים שעובדים כבר שנתיים, ושנה וחצי, ורק תתנו.

אסף אדיב: אם מדובר על חקלאים שרוצים אורך זמן, הבעיה העיקרית בעניין של אורך זמן לגבי האוכלוסייה שאני מדבר עליה, זו שאלה של נכונות של החקלאי, להעסיק את האנשים.

אסף אדיב: לא להעסיק אותם לתקופה של פיק, ואחר כך להגיד להם שבו בבית.

אסף אדיב: אלא להעסיק אותם כל הזמן.

אסף אדיב: זה תנאי שצריך להסתכל עליו בשני הכיוונים.

אסף אדיב: חשוב לנו להדגיש, שהדבר הזה נעשה בנסיון לשכנע בצורה הדרגתית.

אסף אדיב: לאט לאט את החקלאי עצמו שזה יכול לעבוד.

אסף אדיב: שני דברים שצריך להיזהר מהם.

אסף אדיב: הרעיון של פיילוט, אנחנו בעד להתחיל מדבר מסויים.

אסף אדיב: להתחיל מאזור, או להתחיל מתחום, ולהחליט עליו שבו תהיה החלפה, בצורה הדרגתית, אנחנו בעד.

אסף אדיב: לתת לזה אופי של פיילוט, לשפוט אחרי שנה, או אחרי שנתיים, אם זה עבד או לא עבד.

אסף אדיב: ואז אחר כך להגיד זה לא עבד, אז ראינו גם בבניין, שברגע שאומרים לבעל הבית למגדל, או לחברה, תנסה, ואם זה יצליח אז בסדר.

אסף אדיב: אבל אם זה לא יצליח, אז זה קצת כמו לזרוק את המכשפה לים, ואם היא תובעת סימן שזה בן אדם רגיל.

אסף אדיב: ואם היא חיה אז סימן שהיא מכשפה.

אסף אדיב: זאת אומרת זה לא יעבוד.

אסף אדיב: צריכה להיות מדיניות שאומרת עד כאן, מכאן מתחיל ללכת אחורה.

אסף אדיב: החקלאי מבין, אם יש לו הסתכלות לטווח ארוך, ולא מעט חקלאים יש להם הסתכלות לטווח ארוך, מבין שתוך 5, 7, 8 שנים תיאלנדים לא יהיו.

אסף אדיב: זה לא עכשיו, זה לא מיידי, אבל תוך פרק זמן מסויים, יהיה פה שינוי.

אסף אדיב: אמנם זה התחיל אצל השכן, אבל זה יגיע גם אליי.

אסף אדיב: יש לו התחלה של הבנה, שהוא חייב לעשות מאמץ לפתוח את הראש שלו בכיוון חדש.

אסף אדיב: אם הוא באמת מבין שיהיה קצת לחץ, בסוף עוד 3,000 יוסיפו.

אסף אדיב: התחושה היא שחבל לעשות את המאמץ.

אסתי דומיניסיני: אתה צודק במאה אחוז.

אסף אדיב: לגבי ההסעות.

אסף אדיב: יש לנו חקלאי שקיבלנו מתניב, גדי אהרונוסון ליד קיבוץ נען.

אסף אדיב: אנשים מגיעים דרך כביש 6, זה אמנם זריז היום, אבל זה עולה כסף.

אסף אדיב: באים מהמשולש, אבל זה לוקח זמן ועולה כסף.

אסף אדיב: הוא קלט את העובדים ללא תלות בעובדה שהוא לא מקבל סיבסוד.

אסף אדיב: הוא לקח אותם, והוא עובד איתם, והוא קיבל אותם, ויש קשר איתו וזה עובד.

אסף אדיב: עכשיו הוא אומר, לאור הזמן זה עולה לי כסף, אולי אפשר לעזור לי להשיג סבסוד.

אסף אדיב: אני חושב שיש פה נקודה שצריך להיזהר ממנה.

אסף אדיב: גם יכול להיות מצב שנותנים סבסוד לאיזשהו נושא, הסבסוד הוא קצר טווח, שלושה חודשים, שישה חודשים.

אסף אדיב: לוקחים את העובדים לסיבסוד, נגמר הסיבסוד, הביתה.

אסף אדיב: יש שאלה שצריך לבנות אותה כמודל שיעבוד גם בלי סיבסוד.

אסף אדיב: הרי אי אפשר להחזיק סבסוד לשנה, ושנתיים ושלוש.

רן כהן: גם החקלאי כמעסיק, יש כדאיות בותק של העובד.

רן כהן: ככל שהעובד יותר ותיק, התפוקה ממנו יותר גבוהה.

רן כהן: ולכן משתלם לו בעתיד לשלם, אפילו את מחיר הנסיעה.

אסף אדיב: נכון.

אסף אדיב: אבל זה דורש זמן יותר ארוך.

אסף אדיב: אם דובר שהזמן יהיה ארוך של העובד, אז הזמן של הסבסוד גם צריך להיות ארוך טווח, ולא סבסוד לשלושה חודשים.

אסף אדיב: למשל אם נתנו לעובד באילת, אם הוא ישאר שנה שלמה הוא יקבל 12,000 שקלים, אז יש לו יש לו אינסנטיב להישאר 12 חודשים ולא לעזוב אחרי שלושה חודשים.

אסף אדיב: חשוב בעניין הזה להבהיר מה התפקיד שלנו בעניין.

אסף אדיב: כפי שהבהרתי, אנחנו גם מוצאים את העובדים המתאימים, גם מנסים לעשות איזשהו סידור, גם לעזור קצת בלוגיסיטיקה.

אסף אדיב: אבל שיהיה ברור, אין לנו שום תפקיד בתשלום של השכר.

אסף אדיב: הנקודה הזאת מבחינתנו עקרונית, ובלתי ניתנת לפשרה.

אסף אדיב: לא נותנים בשום צורה, שיהיה מצב של מן העסקה בשחור, ויילכו ללשכת התעסוקה.

אסף אדיב: אם הסתבר לנו שאחד העובדים לא הבין את זה, ורוצה להמשיך להירשם.

אסף אדיב: אנחנו מודיעים גם לחקלאי וגם לראש הקבוצה, וגם לעובד הזה, אתה תודיע, אין לו בעיה לעזור לך להשיג את הנייר הזה מהחקלאי, שבתאריך כזה וכזה התחלת לעבוד.

אסף אדיב: מעבירים את זה לשרות התעסוקה בסיוע שלנו, יש לנו קשר עם השרות.

אסף אדיב: העובד יעבוד במקום באופן ישיר.

אסף אדיב: לא יהיה שום צורה של איזשהו מישהו מתווך שיקח את השכר שלו ויתן לו בצד, וכל מיני טריקים כאלה.

אסף אדיב: צריך לשים להם סוף.

אסף אדיב: תבינו, שאם עובד, עובד דרך ראיס ומקבל 80 או 100 שקלים, ופה הוא נכנס לעבוד עם תלוש שכר, בשכר מינימום לשמונה שעות 154 שקלים, זו קפיצת מדרגה מבחינתו.

אסף אדיב: הדבר הזה יכול להיות מפתה, יכול להיות דבר שאנשים יבואו אליו.

אסף אדיב: מבחינתנו, יש איזושהי תרומה שהיא תרומה לתוך המערכת הזאת, שלא קבועה בתקציב.

אסף אדיב: אנחנו מבקרים במאות משקים, חוץ מהתיאום עם משרד החקלאות, וחוץ מהפגישה עם מנכ"לית משרד החקלאות, וחוץ ממשרד האוצר, ומשרד התמ"ת, וכל דלת שאפשר לדפוק.

אסף אדיב: גם העברנו אליך תכנית, ואנחנו תומכים בתכנית שלך.

אסף אדיב: אנחנו גם רוצים לשכנע בשטח עצמו, באופן פרטני אחד אחרי אחד את החקלאי עצמו שהדבר הזה אפשרי, ויש פה גוף שיעזור לו להתגבר על הקשיים האלה.

אסף אדיב: גם בתקופה הראשונה, לא רק לא קשר ראשוני, ותרוצו לבד, אלא אנחנו נמצאים גם הלאה.

אסף אדיב: גדי אהרונסון קלט את העובדים, אחרי שבועיים היתה אצלו נציגה שלנו, ביקרה אותו.

רן כהן: אני חושב שמשרד החקלאות היו צריכים להמציא את מען.

תניב רופא: אנחנו מאוד נעזרים בהם, תענוג גדול שיש לנו דבר כזה.

אסף אדיב: העובדים שנקלטים הם נמצאים.

אסף אדיב: אין בעיה של התאמה לעבודה, או מחסור בעובדים שמוכנים לעבוד בחקלאות.

אסף אדיב: יש כבר היום עובדים שעובדים, השאלה היא של העלות.

אסף אדיב: פה לפי דעתי, השאלה היא של הנכונות.

אסף אדיב: אני טוען דבר כזה, במידה ותהיה נכונות, במקום שיש נכונות, והדבר הזה כבר הוכח, יכול להיות שיש להיות שיש מושבים, לדוגמה מושב עולש הראשון שקלט, גן יהושיה, ואחר כך מאור.

אסף אדיב: יכול להיות באותו מושב, חקלאי אחד שהשתכנע ולקח עובדים והוא מבסוט ושבע רצון.

אסף אדיב: לידו יש 20,30 ו-40 שהם ממשיכים לדקלם את הדקלום הישן של אין ואין, בשעה שהאופציה הזאת קיימת בשבילם בדיוק כמו של השכן שלהם.

רן כהן: תודה רבה.

נזים ממוסאווה: אתייחס לנקודה הראשונה, שבמגזר הערבי יש פוטנציאל מאוד גדול של עובדים, מכיוון שסוג העבודה הזאת קרוב אליהם, כי הם כולם בני כפר, ויכולים לתרום תרומה מאוד גדולה.

שי חרמש: המגזר הערבי איננו עוד נוודים, פלאחים, רועי צאן וקוצרי חיטה.

שי חרמש: 85% עוסקים במסחר, ובמקצועות חופשיים, מספיק עם המיתוסים.

רן כהן: עדיין שיעורי האבטלה הכי גבוהים בארץ.

נזים ממוסאווה: שיעורי האבטלה הם מאוד גבוהים, והם מעידים על עצמם.

נזים ממוסאווה: אני לא מדבר רק בתחום הזה.

נזים ממוסאווה: אני בן כפר עד אמצע 1990, עבדו כולם בחקלאות, כולם עבדו בעבודות עפר.

נזים ממוסאווה: הרבה אנשים ישבו בבית.

נזים ממוסאווה: אני רוצה לתת דוגמה.

נזים ממוסאווה: יש לנו בכפר מפעל לייבוש צמחים, שרוב העובדים שלו הם בני הכפר, נשים במיוחד, בכפר ברא במשולש.

נזים ממוסאווה: אם אנחנו ניתן את היד הזו, והמדינה תשקיע בענף הזה.

נזים ממוסאווה: לאחר שאנחנו מסתכלים שתקציב החקלאות משרד האוצר של המגזר הערבי, פחות ממליון שקלים, בזמן שאפשר לעודד את הענף הזה, לגדל אותו, ולהפיק ממנו הרבה.

נזים ממוסאווה: תסתכל גם בשדות ליד ערבא.

נזים ממוסאווה: שם יש בעיית ניקוז, שהרס את כל הקרקעות, כאשר מחיר של דונאם הגיע ל-4,000 דולר.

נזים ממוסאווה: אם תושקע מערכת ניקוז טובה, ולא יצטרכו לנסוע מערבא מהגליל עד תל אביב בשביל לעבוד במסעדות, אנחנו יכולים לנצל את הפוטנציאל הזה, ונפיק מזה הרבה.

רן כהן: הבעיה שלנו לא שיהיו עוד יותר אדמות טובות.

רן כהן: הבעיה שלנו שאין עובדים.

רן כהן: אנחנו מדברים על איך לעודד עובדים ישראלים לעבוד בחקלאות.

נזים ממוסאווה: כשאין תשתית לעבודה בחקלאות, אז העובדים או מובטלים, או שיש עובדים זרים שאי אפשר להתחרות איתם.

נזים ממוסאווה: או שהם צריכים לנסוע למקצועות אחרים, זה הכי קל.

רן כהן: מה ההצעות שאתה רוצה להעביר כדי לעודד יותר ישראלים, ערבים ויהודים לעבוד בחקלאות?

נזים ממוסאווה: ההצעות שלנו, סיבסוד ענף החקלאות.

נזים ממוסאווה: מבחינת התקציבים, 12 מליון באילת 5 מליון שקלים רק בחקלאות, פחות מליון שקל לחקלאות במגזר הערבי.

נזים ממוסאווה: זה שכר של ממונה אחד בתוך המשרד.

נזים ממוסאווה: דבר שני, להכשיר.

נזים ממוסאווה: היום ענף החקלאות בישראל הוא מתקדם, והוא אחד הענפים הטובים בעולם.

נזים ממוסאווה: קילו זרע של עגבניות החדש עולה 350 אלף דולר.

נזים ממוסאווה: צריך להכשיר ולהתאים את האנשים למקצוע הזה.

נזים ממוסאווה: היום יש פוטנציאל של נשים שרוצות לצאת לעבודה.

נזים ממוסאווה: לא צריך למצוא אותן רק בבתי חולים בעבודות נקיון, להפסיק עם זה.

נזים ממוסאווה: היום הנשים רוצות ומוכנות לצאת לעבודה.

נזים ממוסאווה: במקביל, שישי שבת אני מסתובב, רואה את העובדים הזרים איפה הם נמצאים, אני מתפלא איך מדינה יכולה להחזיק אנשים כאלה, הם זוועתיים.

חיים חדד: בכפר קרע מסתובבים תיאלנדים.

נזים ממוסאווה: צריך להרחיב את סל ההטבות במס בענף הזה.

נזים ממוסאווה: צריך לשלב אקדמאים ערבים בחברות שמתעסקות בחקלאות, ולא לתת הטבות, למשל במחקר ופיתוח דרך מס הכנסה לחברות שלא מעסיקות אקדמאיים ערבים בענף הזה.

נזים ממוסאווה: מסיימים בהצטיינות ובטכניון בחקלאות, ועובדים בהוראה בבית ספר תיכוני.

נזים ממוסאווה: לא תורמים.

נזים ממוסאווה: כמובן אני אחזור ואומר שיש להגדיל את התקציב של משרד החקלאות במגזר הערבי, מליון שקלים זה לא תקציב, זה שכר ממונה.

רן כהן: לא נקיים עכשיו דיון על משרד החקלאות.

רן כהן: אנחנו מקיימים דיון איך לעודד ישראלים לעבוד בחקלאות.

נזים ממוסאווה: כשאתה מגדיל את התקציב הזה, ומגדיל את המודעות, ואתה הולך למשרד התעסוקה, ואומר לו, תצא בקמפיין תקשורתי בעיתונות הערבית, על מנת לעודד, להביא אותם לעבודה, הם ייצאו.

נזים ממוסאווה: היום יש פוטנציאל מאוד גדול מתוך המגזר שרוצים לצאת לעבוד, אצל נשים מקובל היום לעבוד בחקלאות, רק צריך להכשיר אותן למקצועות האלה.

נזים ממוסאווה: תודה.

רן כהן: תודה.

גלעד נתן: לפני שאגיע לסקירה עצמה, שתי הערות.

גלעד נתן: הנושא של סובסידיות, 200 מליון שקל לא עומד בקנה מידה של אף מדינה מערבית.

גלעד נתן: למען האמת, מדינות בעולם השלישי, כמו נסיכויות ערביות כמו קטאר שמשקיעה בסבסוד עצמאי משלה את אותו סכום בדולרי, זה סכום מצחיק.

גלעד נתן: סובסידיות בחקלאות במדינת ישראל ניתנות במשורה, והתוצאה היא שהמדינה מעדיפה לסבסד בעובדים זרים את העבודה הזולה.

גלעד נתן: זה תחליף לא חכם שלא קיים בעולם המערבי.

גלעד נתן: בעולם המערבי מסבסדים לחקלאי את הניתוח, מסבסדים את הכלים.

גלעד נתן: במדינה כמו גרמניה יש חוק הדלק בחקלאות, לא תקנה.

גלעד נתן: חוק שקובע בדיוק כמה הנחה יקבל דלק שמשתמש בכלים חקלאיים לחקלאות.

גלעד נתן: אין את הדברים האלה כאן.

גלעד נתן: ודאי שגם במגזר הערבי יש תיאלנדים, זה יותר זול גם שם.

גלעד נתן: מעסיק ערבי כמו מעסיק ישראלי, יעסיק מה שיותר זול, לא מה שיותר יקר.

גלעד נתן: לגבי הזמן שצריך לכל תכנית.

גלעד נתן: ממשלת גרמניה השקיעה כסף רב בתכנית של כמה שנים, של להסב אנשים לעבודה בחקלאות.

גלעד נתן: נתנו הכשרה מקצועית בחקלאות, ונתנו תנאי העסקה, מענקים למעבידים ולעובדים, ונתנו הטבות במשכורת, ונתנו הסעות.

גלעד נתן: אחרי השנה הראשונה הם הורידו 7% מהעובדים הזרים בלבד.

גלעד נתן: והם רואים בזה הצלחה.

גלעד נתן: רבותי, זו תכנית כמו שאמר פה אסף אדיב, רב שנתי.

גלעד נתן: מי שמצפה כמו משרד האוצר, להוריד את כל העובדים הזרים ואז ניתן הטבות, חי באשליות.

גלעד נתן: זה תהליך הדרגתי שלוקח כמה שנים.

גלעד נתן: בסופו של דבר, מפסיקים להשתמש בעובדים זרים.

גלעד נתן: אבל זה לא בא תוך שנה.

גלעד נתן: ההשקעה שהיא נתנה מראש הממשלה שם, היתה השקעה גדולה בחקלאות.

גלעד נתן: דרך אגב, הם רואים את זה כהצלחה, 7% תוך שנה אחת של עובדים זרים.

גלעד נתן: יש מספר שיטות.

גלעד נתן: אפשר לשלם יותר שכר מינימום, שזה קיזוז שהמדינה מורידה פחות מעלויות מעביד.

גלעד נתן: כי הרי לחקלאי אין איפה לשלם שכר מינימום.

גלעד נתן: אפשר להשתתף באופן עקיף בסובסידיות לעובד בחקלאות.

גלעד נתן: כמו שממשלת ארצות הברית עושה, שנותנת השתתפות בדיור, למי שהולך לעבוד בחקלאות.

גלעד נתן: היום בישראל לא נעשה שום מאמץ אמיתי, כדי לגרום לאנשים לעבוד בחקלאות.

גלעד נתן: תכניות זה דבר יפה.

גלעד נתן: התקשרתי למשרד החקלאות, והתקשרתי למשרד התמ"ת ושאלתי מה עושים תכלס', ולא עושים תכלס'.

גלעד נתן: הבעיה בישראל מחמירה, כי התיאלנדי יורד מהעץ, יוצא מהחממה ועולה על הטרקטור, ומתחיל לרסס, ומתחיל לעשות עבודות מקצועיות שלישראלים אסור.

גלעד נתן: אנחנו נמצא את עצמנו במצב, כמו שיש בענפים אחרים, שלא יהיו פשוט עובדים ישראלים מקצועיים לדברים האלה.

גלעד נתן: לכן צריך להשקיע גם בהכשרה מקצועית.

גלעד נתן: הגיע הזמן לפתוח קורסים לטרקטורים, ללמד אנשים לרסס, להכשיר משקים ישראלים.

גלעד נתן: המלה אחרונה, אכיפה.

גלעד נתן: בלי אכיפה של כל הדברים האלה, אם כל ההטבות האלה יינתנו, אבל בסופו של דבר העובד יוכל להגיע מול המעביד, ובגלל שיש לו הטבות אז משלמים לו פחות מתחת לשולחן, בסוף האנשים האלה לא יעבדו בחקלאות.

רן כהן: תודה רבה.

שי חרמש: אני רוצה להודות לך.

שי חרמש: אמרו כולם את אותו דבר.

שי חרמש: אני מסתכל על הותיקים, למה כולם מדברים אותו דבר.

שי חרמש: פרלמנט זה פר לה, צריך לדבר.

שי חרמש: אני כן אדבר.

שי חרמש: תרדו מהאשליות.

שי חרמש: יש ביקוש ל-43 אלף עובדים בחקלאות, מסופקים 26 אלף.

שי חרמש: על זה נאמר, לא צריך להצטופף, יש מקום לכולם.

שי חרמש: לא צריך לרוץ, שיבואו.

שי חרמש: יש בעיה אחת אמיתית, בעניין זה אני ביד ברזל עם שלום בן משה.

שי חרמש: באכיפה של שכר מינימום, תקרעו להם את הצורה.

שי חרמש: כנסו הביתה, תוציאו את החקלאים מהמיטות, תסגרו אותם בבית סוהר.

שי חרמש: מי שלא משלם שכר מינימום, זרוק אותו לכל הרוחות.

אסף אדיב: איך אפשר לדעת אם משלמים שכר מינימום?

שלום בן משה: לפי תלושי שכר.

רן כהן: שכר המינימום לא מוגדר על יום עבודה.

רן כהן: הוא מוגדר ליום, מוגדר לשעה.

שי חרמש: יש במשטרת ישראל 400 שוטרים שתפקידם לבדוק אם המכסים באסלות שלמים או שבורים.

שי חרמש: יאפשר הסבה מאסלות לשכר מינימום, יהיה יותר טוב לכולם.

שי חרמש: לא יקבלו קנסות על שטויות, יעסקו בשכר מינימום, אני סוציאליסט כמו כל אחד מכם.

שי חרמש: אכיפה לא עולה כסף, שווה זהב.

שי חרמש: הקטע הזה של סבסוד, אין סבסוד חד פעמי, תוציאו את זה מהראש.

שי חרמש: שוק העבודה משחק בהשוואה בין שווקים למקצועות.

שי חרמש: בחור שיילך לעבוד בחקלאות ויקבל עוד 2000 שקלים לחודש, יעבוד בחקלאות גם בשמונים אחוזי לחות.

שי חרמש: תורידו את האלפיים, הוא יחזור חזרה.

שי חרמש: אנשים לא קשורים למקומות עבודה מסויימים.

שי חרמש: לכן, אם לא יהיה פה סבסוד מתמשך, שאגב, יש לך מקור מימון שלו.

שי חרמש: כי התשלום שלו בא ממקור של תשלומי העברה.

שי חרמש: אל תשלם אופציה, תן עוד אלפיים שקלים לחודש.

רן כהן: אני מתנצל שאני מפריע לך.

רן כהן: התשלום הכי גדול שמשרד האוצר יכול לקבל אותו, זה מזה שענף החקלאות ייצר הרבה יותר.

רן כהן: היום היא מייצרת בלמעלה מ-22 מיליארד שקלים בשנה.

רן כהן: זו צמיחה מ-19 לפני שנה ושנתיים.

רן כהן: אתה יודע מה יקרה פה אם יהיו העובדים הישראלים, תפוקה תעלה בצורה בלתי רגילה, וההכנסה תהיה בהתאם.

שי חרמש: הויכוח הוא מקצועי לא אישי.

שי חרמש: יש מקום לכולם, מיליארד דולר ליצוא ישיר, ומיליארד דולר ליצוא עקיף.

שי חרמש: אם אתה נותן היום עוד 7,000 עובדים זרים, יש לך עוד מיליארד דולר יצוא.

שי חרמש: אל תתן עוד 7,000 עובדים ישראלים, ותביא מיליארד שקל יצוא.

שי חרמש: יהיה פה מקום לצמיחה, חבל לעצור את זה.

עמירה דותן: התכנסנו לראות איך אנחנו מורידים את העובדים הזרים.

עמירה דותן: אני שומעת שישנה הסכמה ללכת לאיזשהו ניסיון, ולראות פעם אחת ולתמיד האם האמירות הגדולות והנפוחות, יש ידיים עובדות, אין ידיים עובדות, יש כיסוי מכל הכיוונים, כולם אמרו את זה.

עמירה דותן: לאור מה שהציגה אסתי, כאשר יש בן אדם, או רשות שרוצה ויודעת מה היא עושה, זה גם מצליח.

עמירה דותן: כלומר, יש אכיפה, מה שנקרא גם את הגזר וגם את המקל.

עמירה דותן: בשביל זה צריכה להיות רשות או מוסד, כדי שיהיה איכפת לה, ולא שכל פעם זה יפול בין הכיסאות של משרדים אחרים.

עמירה דותן: ולכן אני חושבת שאנחנו יכולים כועדה לצאת בקול קורא לפיילוט הזה, שיוגדר בזמן או במקום, או בענף, על פי צרכים, לא על פי הרצונות שלה.

עמירה דותן: ולעכוב אחרי ביצוע הפיילוט, כולל שטח, כולל מה שצריך לעשות.

עמירה דותן: אני חושבת שתרמנו, ולו כדי לבדוק את הנושא.

שרה מרום שלו: אני חושבת שחברת הכנסת עמירה מאוד צודקת.

שרה מרום שלו: לא יכול להיות שהעובד הישראלי יעבוד באותו תשלום כמו העובד הזר.

שרה מרום שלו: הוא גם לא יעבוד.

רן כהן: היום, בחקלאות בישראל, יש הרבה עובדים ישראלים.

רן כהן: הם מקבלים שכר הרבה יותר גבוה ובתנאים יותר גבוהים, ובצדק.

שרה מרום שלו: כפי שאנחנו יודעים, העובדים הטובים ביותר בחקלאות, היו הישראלים.

שרה מרום שלו: הם פיתחו בכל העולם.

שרה מרום שלו: לכן אני חושבת שהסבסוד הכי גדול, זה דווקא לתת דווקא לעובד הישראלי, לחקלאות.

שרה מרום שלו: אנחנו נרוויח בסך הכל.

שרה מרום שלו: הרווח יהיה כולו שלנו.

אסתי דומיניסיני: בכל ועדה שאני יושבת בכל תחום, כולם רוצים סבסוד.

אסתי דומיניסיני: החקלאים רוצים סבסוד, והקבלנים רוצים סבסוד.

אסתי דומיניסיני: אין אחד שלא רוצה סבסוד שכר.

רן כהן: פה, אנחנו לא מדברים על לסבסד את החקלאים, מדברים על לסבסד את העובדים.

חיים חדד: מהכסף שלנו, לא מהכסף שלכם.

אסתי דומיניסיני: הקנסות, זה לא הכסף שלנו.

אסתי דומיניסיני: אני מבינה.

אסתי דומיניסיני: אי אפשר לסבסד את כל השכר של כל העובדים במשק, אין לזה סוף.

אסתי דומיניסיני: לדוגמה בתחום הבניין, העלאת השכר בתשלום ריאלי תייקר ב-3% את ערך הנכס.

אסתי דומיניסיני: המדינה צריכה לקבל החלטה, למשוך כלפי מעלה את המדד, ויעלו קצת יותר, צריך לקחת את זה בחשבון.

שי חרמש: זה לא מדד, זו תחרות בשוק יצוא.

אסתי דומיניסיני: זה מתוך נסיון, ואני לא צינית.

אסתי דומיניסיני: אני מתנגדת בתוקף לניסוי, כי אני יכולה לדלג עליו, ולהגיד שהוא לא יצליח.

אסתי דומיניסיני: אני אומרת חד-משמעית, שהניסוי לא יצליח וחבל על הזמן, זה רק לגלגל את זה, או הכלב ימות, או הפריץ ימות.

אסתי דומיניסיני: זו זריית חול בעיניים.

אסתי דומיניסיני: הוא לא יצליח, כי הם יעשו הכל, כדי להוכיח שהוא לא מצליח, חבל על הזמן, יש לנו נסיון.

שי חרמש: הם צריכים עוד עובדים.

חיים חדד: אני רוצה להזמין את הוועדה הזאת לסיור בחקלאות.

רן כהן: אני אשמח, נעשה את זה ברצון, במהלך חקיקת החוק.

רן כהן: נדמה לי שמוסכם על כולנו שמדינת ישראל חייבת לעשות מאמץ, אני אומרת זאת כסיכום, כי אנחנו נעביר גם לממשלה, לעשות מאמץ עילאי כדי לעודד ישראלים לעבוד בחקלאות, כתחליף לעובדים זרים.

רן כהן: זה יהיה מקור העבודה ולא יותר עובדים זרים מחוץ לארץ.

רן כהן: קיבלנו תמונה מאוד בהירה, גם ממנכ"לית שרות התעסוקה, גם מהאגודות השונות שדיברו פה לפנינו, שיש פוטנציאל ידיים עובדות ישראליות בחקלאות.

רן כהן: המדינה חייבת לעשות מהלך מודע לעודד ישראלים לעבוד בחקלאות, על ידי תוספת תקציבים, תנאי עבודה, הקפדה על שכר עבודה.

רן כהן: אכיפת החוק, וכן הלאה וכן הלאה.

רן כהן: אני שואל את אסתר, האם יש אפשרות שנקרא לכם לערוך קמפיין בערבית לערבים ישראליים לעבוד בחקלאות, יש לזה צ'אנס שתעשו את זה?

אסתי דומיניסיני: כפי שהצענו לקבלנים, אפשר לעשות פרסום משותף לעידוד אנשים להיכנס לענף.

אסתי דומיניסיני: אבל צריך להיות משהו אטרקטיבי, שאתה מפרסם מה אתה מציע.

רן כהן: מחרתיים יתקיים בועדת הכספים דיון על החלת דין רציפות על הצעת החוק הזאת שאני יזמתי לפני מספר שנים.

רן כהן: יובל טוען שאני טראומתי בה, לעודד ישראלים בחקלאות.

רן כהן: אגב, אם האוצר יילך איתנו, במהלך הזה, אפשר להקציב מעל 5 מליון.

רן כהן: אני הקצבתי 4.99, כדי שלא יהיה צריך 50 מצביעים במליאה.

רן כהן: אבל אם תלכו עם העניין, אנחנו יכולים לחרוג מעבר לזה.

רן כהן: כדי ללכת למהלך, מאוד מעשי, יצירתי, של משרדי הממשלה השונים, עם החקלאים ביחד, עם שרות התעסוקה, ללכת במהלך שיכול לגרום למדינת ישראל בעוד מספר שנים לנשום אוויר.

רן כהן: מסירת החקלאות לידיים זרות, זה אסון ברמה הלאומית.

רן כהן: שלא לדבר על זה שזה נתח משמעותי של המשק הישראלי, ואסור לאבד את זה.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: אני מודה לכולם.