ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 156, 2007-02-27 10:30

מיכאל מלכיאור: צהריים טובים.

מיכאל מלכיאור: אני פותח את ישיבת ועדת החינוך, התרבות והספורט.

מיכאל מלכיאור: הישיבה היום היא ישיבה מאוד חשובה של הוועדה.

מיכאל מלכיאור: אני לקדם בברכה את התלמידות מהרצליה שהן אורחות שלנו.

מיכאל מלכיאור: תלמידות ותלמיד.

מיכאל מלכיאור: כמו שאמרתי לכם לפני כן, אם אתם רוצים להשתתף בדיון, בבקשה.

מיכאל מלכיאור: לישיבה הקודמת הגעתם לקראת סוף הדיון, אבל עתה אתם משתתפים בדיון מתחילתו ונשמח על השתתפותכם.

מיכאל מלכיאור: מאחר וחברת הכנסת רונית תירוש ביקשה את הדיון הזה אני אתן לה את רשות הדיבור.

מיכאל מלכיאור: אני גם יודע שחבר הכנסת סילבן שלום, שהוא אביו של החוק לזכויות התלמידים, ביקש, אמנם לא פורמאלית אבל ביקש לקיים את הדיון הזה, ונשמע גם את ההתייחסות שלו.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שטוב ששני חברי הכנסת המכובדים האלו יתחילו את הדיון.

מיכאל מלכיאור: כמובן שלאחר מכן נשמע כמנהגנו את כל הגורמים.

רונית תירוש: תודה אדוני היושב-ראש.

רונית תירוש: חברי, חבר הכנסת סילבן שלום, ואני היינו צריכים להגיש לסדר את ההצעה יחד אבל הייתה תקלה טכנית ויצא שרק אני הגשתי, אבל כמובן שסילבן שלום שותף מלא, שוב, כנגזרת לחוק החשוב שהציע כבר בשנת 1999.

רונית תירוש: אני רוצה להקדים ולומר שהדיון הזה מתקיים על המהות ולא על הפרסונה, ואני רוצה להגיד למשרד החינוך וגם לפרוטוקול שלא משנה מי תהיה הפרסונה שתעמוד בראש תפקיד שכזה, אלא חשוב לי שהתפקיד יישאר בעינו.

רונית תירוש: להגיד שתמהתי על כך שבוטל התפקיד, זאת תהיה צביעות מצידי משום שהרבה מאוד דברים שנעשו תחת מה שנקרא השלטון הקודם בוטלו, כאשר נעשו מאמצים להצדיק את זה ולעגן את זה בנימוקים שונים ומשונים.

רונית תירוש: לעניין הזה עצמו אני רוצה לומר שכאשר נכנסתי לתפקידי כמנכ"לית משרד החינוך לא הייתי מודעת בתחילתו של התהליך לחוק זכויות התלמיד על כל נגזרותיו.

רונית תירוש: חשבתי שלנוכח הרבה מאוד תלונות שקיימות מצד תלמידים ראוי לעשות כמה מעשים על מנת להשביח את סביבת הלמידה של התלמידים ודיברתי על הפיכת בתי-ספר לבתי חינוך.

רונית תירוש: דיברתי הרבה מאוד על יחס אוהד, יחס של אהבה, יחס של תמיכה.

רונית תירוש: גם כאשר באו והעלו מצוקות של אלימות בבתי-הספר, אמרתי שלכל הבעיות הללו אפשר למצוא פתרונות ולא הסתרתי את העובדה שאני ניהלתי בית-ספר מאוד מאוד גדול בתל אביב, עם אוכלוסייה מאוד מורכבת, מדרום-מזרח העיר תל אביב, עם 2,500 תלמידים, שעל פניו זה יכול היה ליצור הר געש ופרץ של הרבה מעשי ונדליזם ואלימות.

רונית תירוש: זה היה בית-ספר די גדול, עירוני ט' שהיו לו שלושה סניפים, ואני ניהלתי אותו.

רונית תירוש: אני אומרת שהוא היה טוב בעיקר באווירה המכבדת והמכובדת שהייתה בו, שאני באופן אסרטיבי אגיד שאני הקרנתי את זה כמנהלת בית-ספר.

רונית תירוש: לא שהתלמיד במרכז, אלא באמת עם הרבה מאוד תמיכה.

רונית תירוש: האמנתי שככל שאתה נותן לתלמיד להבין שאתה שם בשבילו כמורה או כמנהל או כבעל תפקיד, הוא לא יכול לירוק לבאר שהוא שותה ממנה.

רונית תירוש: רציתי ליצור מערכת אינטראקציה או מערכת יחסים כזאת שהתלמיד ירגיש גם מחויב למורה, ואני חושבת שבמרבית המקרים זה מה שזכינו לו באופן הדדי, גם אני וגם התלמידים.

רונית תירוש: מהניסיון הזה, שיש לומר שהוא היה ניסיון מוצלח, ובתנאים כמעט בלתי אפשריים בגלל הגודל ובגלל המיקום, באתי וניסיתי להקרין את זה לכל המערכת.

רונית תירוש: התחלתי בנושא של הפיכת בתי-הספר לבית חינוך, כאשר בית חינוך בשבילי בעצם שיקף את כל האווירה שכרגע ציינתי בקצרה.

רונית תירוש: בהמשך התוודעתי לסעיפי החוק והיה זה כמובן בזכותה של השופטת סביונה רוט-לוי, שהגיעה למשרד על פי בקשתה ואמרה שהיא רוצה לראות איך המשרד מתקדם במימוש סעיפי החוק.

רונית תירוש: אני מודה שאז התוודעתי לסעיפי החוק, כי עד אז אף אחד לא קם ואמר לי כאשר נכנסתי לתפקיד שיש חוק כזה.

רונית תירוש: כשהייתי בשדה, מטעמים ברורים החוק הזה הוסתר, כי הרי ארגוני המורים מתנגדים לחוק, עד שבאה השופטת סביונה רוט-לוי, ואמרה ליש יש חוק, והיא מבקשת לדעת מה עשה המשרד בקשר לחוק הזה.

רונית תירוש: אז הקמנו צוותים והעברתי את זה נדמה לי ללאה רוזנברג, מנהלת המינהל הפדגוגי, וביקשתי ממנה לעשות מעשה.

מיכאל מלכיאור: לדעתי ואני חושש שעוד כמה גורמים ממשרד החינוך עדיין לא התוודעו לחוק.

רונית תירוש: בקטע הזה אני בוודאי לא מתכוונת לבקר, אבל יש לי ביקורת בהמשך.

רונית תירוש: אמרתי שזו הייתה התרומה שלי, הממוקדת יותר, למימוש לפחות חלק מסעיפי החוק.

רונית תירוש: ביקשתי למנות אדם שיוודא שאכן הזכויות מיושמות ומתממשות, וכי יש מודעות בבתי-הספר לנושא הזה.

רונית תירוש: זאת אומרת, להחליט שיש זכויות לתלמיד וצריך לממש - זה דבר שאפשר לעשות אותו אולי אפילו בשליחת מסרים או הנחיות למערכת עד אחרון המורים, אבל אני ראיתי הרבה מעבר לזה.

רונית תירוש: חשבתי שצריך לעשות מעטפת שתזמן אווירה לימודית ואינטראקציה בין מורים לתלמידים בנושא של זכויות התלמיד או חובות תלמיד או אחריות תלמיד, כי כל המונחים שניסו להשתמש לא יהיו במרכז העניין.

רונית תירוש: חשבתי שזה יהיה תוצר נלווה.

רונית תירוש: לא צריך להתמודד עם השאלה אם כן מימשנו זכויות, אם פגענו בזכויות, וממש לא רציתי להפוך את זה לסדר יום אלא רציתי ליצור אווירה כללית של שיתופי פעולה, של התכווננות משותפת לאותה מטרה, הן של המורים, הן של התלמידים והן של ההורים של התלמידים.

רונית תירוש: זה מה שרציתי.

רונית תירוש: אני מדגישה את זה כי בזה ראיתי את מהות התפקיד של מי שמונתה לימים להיות אחראית על יישום חוק זכויות התלמיד.

רונית תירוש: בהקשר הפרסונאלי אני רוצה לומר עוד דבר ולאחר מכן אין לי עוד עניין להמשיך בעניין הפרסונאלי.

רונית תירוש: את טובה בן ארי, ואני אומר את השם במפורש, מיניתי לתפקיד בלי שום היכרות מוקדמת איתה.

רונית תירוש: טובה בן ארי היא מורה במערכת החינוך, מורה קבועה ולא הבאנו אותה מבחוץ.

רונית תירוש: היא בעלת ניסיון רב, יש לה הייתי אומרת רזומה ויש לה רקע.

רונית תירוש: לכן הצעתי לה את התפקיד כי חשבתי שהיא תמלא אותו טוב, מבלי שגם סימנתי לה בדיוק איך לבנות אותו.

רונית תירוש: אני חייבת לומר שברטרוספקטיבה, במבט לאחור, הגברת הזאת, המחנכת הזאת, נתנה לזה בתך בתי-הספר צבעים וגוונים שאני אפילו לא שיערתי.

רונית תירוש: סיירתי מדי יום שלישי בכל בתי-הספר בהרבה מאוד מקומות – מטבע הדברים היא לא הצליחה לחלוש על כל הארץ - אבל בעיקר אני זוכרת את הביקור המרשים שעשיתי בעמק חפר, שם לקחו את החוק הזה כל כך הרבה צעדים קדימה, לתערוכות, ולוועדות משותפות שהוקמו בבית-הספר בנושאים של גישור ובכל מיני נושאים אחרים שתרמו לאווירה יותר ידידותית, יותר לאווירה של אמון, פחות משברים, פחות אנטגוניזם, פחות ונדליזם, ושוב סליחה על הביטויים.

רונית תירוש: מאוד הצטערתי כשנודע לי שהתפקיד הזה מתבטל.

רונית תירוש: יש לומר שהנימוק, לפחות - ותיכף יפרטו אותו - היה שהמשרד כמו משרדים אחרים נדרש לצמצם הרבה מאוד תקנים מאחר שיש קיצוץ בתקנים, וחלק מהשיקולים היה שאמרו שאת התפקיד הזה אפשר לעשות על ידי יחידות אחרות אז אפשר לייתר את התפקיד.

רונית תירוש: אני אומרת שגם אם יעבירו את זה לפניות הציבור, זה לא מהות התפקיד.

רונית תירוש: יושבת כאן נציגות פניות הציבור והם עושים עבודה נפלאה, הקו הפתוח עושה עבודה נפלאה, באמת, ואני לא אומרת את זה בציניות, אבל, כאמור, זה לא מהות התפקיד.

רונית תירוש: הם לא מארגנים השתלמויות למורים, לצוותים, הם לא יוצאים לבתי-הספר, לפחות זה לא תפקידם, אלא הם צריכים לשבת ולקבל את הפניות, לטפל, להעביר ולבדוק ולענות.

רונית תירוש: הם לא צריכים לבנות יחסים בתוך בתי-הספר באופן שתיארתי כרגע.

רונית תירוש: את זה יכול לעשות רק אדם שיודע שהוא קם בבוקר וזה התפקיד המוגדר שלו ולא שום דבר נלווה אחר, רק אז הוא יכול להתמקד בעשייה הזאת ולעשות את העבודה.

רונית תירוש: אני מניחה שחבר הכנסת סילבן שלום יבהיר אחר כך איך בכלל נולד התפקיד הזה כי ההצעה היא לא בדיוק כזאת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו ניתן את רשות הדיבור לחבר הכנסת סילבן שלום כדי שיבהיר כל מה שהוא רוצה להבהיר.

סילבן שלום: אחרי מה שאמרה חברת הכנסת תירוש, אין לי הרבה מה להוסיף, אבל מאחר ומבין חברי הכנסת הנוכחים כאן, רק אני הייתי חבר כנסת בתקופה שהחוק הזה הונח, ב-,1999 ואני הצעתי את הצעת החוק המקורית - לא את הצעת החוק שבסופו של דבר עברה אלא את הצעת החוק המקורית – אני אתייחס לנושא.

סילבן שלום: בסעיף 28 של הצעת החוק המקורית, בפרק ו' – המועצה לזכויות התלמיד - נאמר: 28.

סילבן שלום: הקמת מועצה, נאמר: "מוקמת בזה מועצה לזכויות התלמיד.

סילבן שלום: 29.

סילבן שלום: תפקיד – המועצה תפעל לקידום עקרונות היסוד של חוק זה, לקידום שוויון ומניעת אפליה של תלמידים, לשמירת זכויות התלמיד, למילוי תפקידים שיוטלו עליה בחוק זה.

סילבן שלום: 30.

סילבן שלום: חברי המועצה יהיו בעלי תפקידים שיוגדרו בחוק זה.

סילבן שלום: 31.

סילבן שלום: החלטות המועצה יתקבלו ברוב.

סילבן שלום: משרד החינוך אז מאוד לא אהב את החוק, כמובן, אבל לא אהב את הרעיון שתהיה איזו מועצה חיצונית שתפקח עליו.

סילבן שלום: מה שנאמר אז היה שבמשרד החינוך הם יטפל והוא יפעיל את החוק והוא יישם את החוק.

סילבן שלום: נאמר שהוא יהיה זה שימנה את הפונקציה המתאימה.

סילבן שלום: לא קראו לזה אז הממונה על חוק זכויות התלמיד, לא קראו לזה שום דבר, אבל משרד החינוך מאוד לא אהב את ההצעה שדיברה שיהיה גורם חיצוני שמפקח.

סילבן שלום: אמרו שזה צריך להיות משהו פנימי.

סילבן שלום: אני שמעביר חוקים, - בדרך כלל כאשר אני מגיש, אני מעביר, ואני לא מגיש סתם חוקים - ואני יודע שלפעמים צריך גם להגיע לכל מיני הבנות ופשרות.

סילבן שלום: בעניין הזה אמרתי שמשרד החינוך יפקח, לדעתי הוא לא כל כך יפקח, אבל מה, לא על זה יקום וייפול חוק.

סילבן שלום: ואכן המשרד לא עשה כלום, עד אשר השופטת סביונה רוט-לוי הגיעה למנכ"לית המשרד רונית תירוש, ויחד הם הקימו את הפונקציה הזאת.

סילבן שלום: קראתי כאן גם את מה שכתבו ארגוני ההורים לגבי אותו ספרון.

סילבן שלום: אני רוצה שתדעו שבחוק לא מדובר בספרון.

סילבן שלום: בחוק מדובר שבכל בית-ספר ייתלה על לוח המודעות חוק זכויות התלמיד.

סילבן שלום: זה לא קיים בשום בית-ספר ואני הייתי מצפה שארגון ההורים וועד ההורים המרכזי יתבע את הדבר הזה ויעמוד על כך שכל בית-ספר ימלא אחר הוראות החוק, למרות שהמורים לא רוצים, למרות שמשרד החינוך לא רוצה, אבל אתם כהורים צריכים לדאוג לזכויות של הילדים שלכם.

סילבן שלום: אני חושב שבכל בית-ספר צריך להיות החוק, כפי שהוא, כי זה מה שכתוב בחוק.

סילבן שלום: אי אפשר ליישם חוק בדרך אגב.

סילבן שלום: הספרון הזה הוא היה מה שנקרא עקיפה מסוימת כי צריך להיות גם ספרון וגם החוק עצמו בכל בית-ספר צריך לתלות על לוח המודעות את החוק כך שכל תלמיד שעובר יראה אותו וכן כל מורה שעובר יראה אותו, יום יום, ושעה שעה.

סילבן שלום: כל מורה שיעבור ידע שיש את החוק הזה וכל תלמיד יידע גם הוא.

סילבן שלום: ואני חושב שזה באפשרות ההורים לעשות זאת.

סילבן שלום: אם אתם תתנו הנחיות לוועדי ההורים המחוזיים, והם ייתנו הנחיות לכל עיר ועיר, ובכל עיר לכל בית-ספר - זה יקרה.

סילבן שלום: אם כל ועד הורים בבית-ספר יקבע את הדבר הזה - זה יהיה.

סילבן שלום: במקרה כזה יהיה ישום של החוק.

סילבן שלום: אם משרד החינוך לא רוצה ליישם אותו - אתם תיישמו אותו כי בסופו של דבר זה לטובת הילדים.

סילבן שלום: לכן אדוני היושב-ראש, אני לא צריך להתפלא על כך שביטלו את המשרה הזאת.

סילבן שלום: משרד החינוך על כל דורותיו, לא אהב את החוק הזה.

סילבן שלום: על כל דורותיו וזה לא משנה מי כיהן שם.

סילבן שלום: זה כאילו מאיים על ההגמוניה של משרד החינוך.

סילבן שלום: שלחתי מכתב לפני שבועיים לשרת החינוך.

סילבן שלום: יש סעיף שהוא אולי הסעיף המרכזי ביותר שבו לא ניתן להרחיק תלמיד מבית-הספר ללא שימוע.

סילבן שלום: הסעיף הזה לא מיושם לפי החוק שעבר בכנסת ישראל.

סילבן שלום: מנהל המחוז ואחרים צריכים להקים ועדות שימוע כי אי אפשר להרחיק ילדים מבית-ספר סתם כך, בגלל שהציונים של התלמיד פוגעים בציוני הבגרות, בגלל שאי אפשר להסתדר, עם התלמיד, בגלל כך ובגלל אחרת.

סילבן שלום: הדבר הכי מרכזי של הלב והנשמה של החוק לא מיושם.

סילבן שלום: אני חושב שאתם צריכים לפעול גם כהורים, כי הדבר הזה זה בסופו של דבר הרי לטובת הילדים.

סילבן שלום: אי אפשר להתעמר בילדים וסתם לשלוח אותם, כי הם באים אולי מרקע כזה או מרקע אחר.

מיכאל מלכיאור: איזה תשובה קיבלת?

סילבן שלום: שום דבר.

סילבן שלום: שהם יפעלו, והם פועלים, אבל כלום, פשוט כלום.

סילבן שלום: בישיבת הוועדה הבאה אני אביא גם את המכתב שלי וגם את מכתב התשובה.

סילבן שלום: אולי הגיע הזמן להזמין את שרת החינוך סוף סוף בעניין הזה, או לפחות להזמין לכאן את המנכ"ל.

סילבן שלום: הנושא הזה של ביטול המשרה הזאת הוא רק סימפטום למה שקורה.

סילבן שלום: אני חושב שזה היום מחייב את ועדת החינוך לצאת בהודעה תקיפה יחד עם ארגון ההורים, שאנחנו תובעים לאלתר את החזרת המשרה הזאת, את אי ביטולה, שאנחנו תובעים לאלתר את היישום המלא של חוק זכויות התלמיד.

סילבן שלום: כבר עשינו את זה בישיבה הקודמת אבל צריך לחזור על זה פעם נוספת ולבקש מהשרה שתגיע לכאן כדי לדון ביישום החוק.

סילבן שלום: זאת ההחלטה שצריכה לצאת מכאן, ואני חושב שאם אנחנו נצא עם ההחלטה הזאת, יכול להיות שהמשקל הציבורי שיש לוועדה, יחד עם אפשרות היישום דרך ארגוני ההורים, תביא לכך שהחוק הזה יהפוך להיות לא רק אות כתובה אלא גם אות חיה, בועטת ונושמת.

סילבן שלום: תודה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לחרוג ממנהגי ובכל זאת באמצע דיון להביע עמדה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לומר לאנשי משרד החינוך, שאני מאוד מעריך ומכבד, שיש פה משהו מקומם בכל ההתנהלות כלפי החוק במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: עבר חוק, אהבו את החוק, לא אהבו את החוק, זה לא משנה.

מיכאל מלכיאור: יש כזאת התנגדות, ולא רק שמצליחים לא לעבוד ברוח החוק, אלא מפירים ברגל גסה את הדברים הבסיסיים שחייבים לעשות לפי החוק הזה.

מיכאל מלכיאור: אני גם לא מבין את זה.

מיכאל מלכיאור: החוק הוא חוק טוב, זה חוק נכון, זה חוק ערכי, זה חוק חינוכי, אם מותר לי להוסיף זה גם חוק יהודי, ובדבריי אלו שלא יצא כאילו אני לא כולל את התלמידים הלא-יהודים אלא שהחוק שמבוסס על דברים מאוד בסיסיים במסורת שלנו.

מיכאל מלכיאור: ההפרה הבוטה של כל סעיפי החוק, כאשר יש משהו שיכול להועיל לתלמידים באיזשהו חוק, עושים פרשנות משפטית עד הסוף, היועצת המשפטית באה ונותנת הוראות חד משמעית שאי אפשר לבטל ואי אפשר ככה ואי אפשר ככה, ועוד מקפידים אז על החוק שזה לטובת האוכלוסייה.

מיכאל מלכיאור: כאן צריכים ליישם דברים פשוטים, ולצורך כך אין יותר יועץ משפטי.

מיכאל מלכיאור: היועצת המשפטית לא דורשת שום דבר מאנשי המשרד כדי לקיים את סעיפי החוק כלשונם וכפשוטם, בלי שום ויכוח.

מיכאל מלכיאור: זה דבר בסיסי.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לחנך את ילדינו כאן.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולים לחנך אותם אם אנחנו בעצמנו, כמחנכים, כמערכת ציבורית, לא יכולים לעמוד מאחורי חוקי מדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: זה דבר אחד.

מיכאל מלכיאור: דבר שני שאני רוצה לומר.

מיכאל מלכיאור: הייתה לי הזכות להיות כמה חודשים במשרד הגדול הזה, לא אגיד שזאת הייתה החוויה הטובה ביותר בחיים שלי אבל הייתה חוויה מעניינת ולמדתי הרבה מאוד דברים.

מיכאל מלכיאור: אם אחרים נהנו מזה זה עוד אפשר לפקפק, אבל אני נהניתי מזה כי למדתי הרבה.

מיכאל מלכיאור: היה לי שיתוף פעולה טוב מאוד עם חלק גדול מהאנשים שיושבים מסביב לשולחן הזה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לומר לכם שאחת מהפונקציות שעבדה בצורה מדהימה הייתה הפונקציה הזאת של מי שהייתה הממונה על זכויות הילד.

מיכאל מלכיאור: תמיד מאוד העסיק אותי הנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: הייתי יושב-ראש הוועדה לזכויות הילד של הכנסת, ומתוך כך כבר הכרתי את העבודה הזאת, אבל הכרתי את זה יותר לעומק כאשר הייתי במשרד.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה גם לומר שהמנכ"לית נתנה לנושא הזה את מלוא הגיבוי, ואכן נעשו דברים ויוזמות בכל מיני תחומים בהם עירבו אלפי תלמידים, רבבות תלמידים, גם דרך אמצעי התקשורת, כאשר עבדו עם הטלוויזיה החינוכית, והיו עוד כל מיני תכניות עם ועדות של תלמידים ברחבי הארץ.

מיכאל מלכיאור: היו המון יוזמות.

מיכאל מלכיאור: זה יכול רק לקרות שרק אם יש את האדם הנכון בתפקיד, ואם האדם הזה קם בבוקר ואומר שזאת השליחות שלו.

מיכאל מלכיאור: זה הרבה מעבר לתפקיד.

מיכאל מלכיאור: זה לא שאני צריך להחתים כרטיס בבוקר, אלא צריך לראות איך משנים, איך מערבים, איך עושים דברים שכולם הם לטובת כל המערכת וכל החברה שלנו.

מיכאל מלכיאור: בשבוע שעבר היו אצלי - אני לא יודע איך מגיעים לדברים כאלה - זמרים מפורסמים, מאוד מפורסמים מארצות-הברית, הם ישבו בחדר שלי וזימרו עם הגיטרה, אני מאוד נהניתי, ישבו פה בחדר עם הצוות המצומצם שלי ושרו ביחד.

מיכאל מלכיאור: כתבו שיר אדיר שנוגע ליחסים של תלמידים, אחד עם השני.

מיכאל מלכיאור: שיר שסוחף היום בארצות-הברית ונכנס עם תכנית לימודים ועם הכול, אבל זה שיר מאוד מאוד קליט ומאוד פופולארי.

מיכאל מלכיאור: מוכנים הזמרים הכי מפורסמים האלו - שבדרך כלל לוקחים על הופעות סכומים שאנחנו, אפילו כחברי כנסת, לא יכולים לתאר לעצמנו - לבוא לכאן למספר שבועות, אולי אפילו למספר חודשים, לעבור את כל בתי-הספר ולפעול יחד עם התלמידים.

מיכאל מלכיאור: מי יזם את כל הדבר הזה, את כל החיבור הזה?

מיכאל מלכיאור: כמובן יזמה זאת מי שממונה על זכויות התלמיד ועל המלחמה באלימות בבתי-הספר.

מיכאל מלכיאור: אבל אני שומע שמשרד החינוך החליט דווקא את המשרה הזאת לבטל, מכל אלפי המשרות, דווקא את המשרה הזאת.

מיכאל מלכיאור: סליחה שאני אומר את הדברים, אבל חלקן של המשרות מיותרות אבל דווקא את התפקיד הזה מחליטים לבטל.

מיכאל מלכיאור: ריבונו של עולם, זה זועק לשמיים, ואני פשוט לא יכול לתפוס את זה.

מיכאל מלכיאור: ולא רק זה, אלא לא אוהבים את האדם, אז מבטלים גם את המכרז עצמו כדי להבטיח שלא יהיה חס ושלום.

מיכאל מלכיאור: אני מאוד מצפה לשמוע את התשובות של משרד החינוך, כי הדבר באמת נראה, בואו נגיד ככה, תמוה מאוד.

מיכאל מלכיאור: אני מקווה שזה לא נעשה ממניעים זרים אלא הכול כמובן ממניעים ענייניים.

מיכאל מלכיאור: הרשיתי לחברי הכנסת לדבר באריכות כי הנושא חשוב ואלה שני חברי הכנסת שביקשו את הדיון, גם בעצמי דיברתי זמן ארוך, אבל זה לא אומר שאני לא אקפיד מעכשיו והלאה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש את אנשי משרד החינוך להגיב ברגע שתרצו לעשות זאת.

מיכאל מלכיאור: בינתיים אתן זמן מאוד קצר לדברים של נציג של ההורים, גם לרינה יצחקי, גם למועצה לשלום הילד כמובן, וגם משרד המשפטים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמע את כולם, אבל אני מבקש שהדברים יהיו קצרים ולעניין.

גד אביקסיס: ראשית, אני מסכים עם חברת הכנסת רונית תירוש, ששימשתי כסגן שלה, שאנחנו לא נדון לגופם של אנשים אלא לגופו של העניין עצמו, כי זה הדבר הכי חשוב כשלעצמו ולא דבר ה או אחר.

גד אביקסיס: אני רוצה בהתחלה לומר שמשרד החינוך לא עושה שום הפרה בוטה אלא הנושא הזה נמצא במרכז ענייניו, כאשר יחידה שלמה שמונה 14 עובדים במשרד - היחידה לקו פתוח לפניות תלמידים – עובדים ביחידה הזאת.

גד אביקסיס: העובדים האלה מתחלקים למגזרים ערבים, בדואים, דרוזים, יוצאי אתיופיה, חבר העמים, וזאת על מנת לתת מענים גם לסוגי האוכלוסייה השונים.

גד אביקסיס: בכל אופן, אנחנו נותנים תשובות גם למגזרים השונים.

גד אביקסיס: הצוות מורכב מאנשי חינוך בעלי הכשרה וניסיון מגוונים בנושא ייעוץ חינוכי, פסיכולוגיה, הוראה, מנהלי בתי-ספר ומפקחים.

גד אביקסיס: זה צוות מקצועי לחלוטין, צוות פדגוגי, על מנת שיוכל לתת באמת את התשובות הנכונות לאוכלוסייה הזאת.

גד אביקסיס: אני רק רוצה לצטט בקצרה חלק מהתפקידים כפי שהוגדרו בחוזר מנכ"ל המשרד.

מיכאל מלכיאור: גד, אני מרשה לעצמי להפריע לך.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא טוען שאין תשובות לתלמידים במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שיש, יכול להיות שאין, יכול להיות שזה מספק, יכול להיות שלא.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מדברים על זה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על החוק לזכויות התלמיד ויש סעיפים מפורשים בחוק.

מיכאל מלכיאור: אתה מספר לי שיש קו פתוח, בסדר.

מיכאל מלכיאור: , טוב שיש קו פתוח ואנחנו בעד, אבל לא זאת הייתה השאלה.

גד אביקסיס: אני רוצה להקריא בדיוק מה כתוב בתיאור התפקיד של היחידה הזאת ומה היא עושה.

גד אביקסיס: כתוב שם שמטפלים בזכויות תלמידים.

סילבן שלום: אנחנו נגיש את התיקון לחוק, נקים את המועצה, נחזיר את סעיף 28, נקים את המועצה מעל לראש שלכם.

מיכאל מלכיאור: גד, אני אתן לך את מלוא זכות הדיבור, אבל כאשר אתה מופיע פה, עם כל הכבוד, אתה חייב לדעת שהקו הפתוח היה גם לפני החוק ואין לו שום קשר לחוק.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מאוד בעד, אבל שוב, אנחנו לא באנו לפה לדון על היעילות של 14 אנשים אלא אנחנו דנו פה על הביטול של המכרז לממונה על זכויות התלמיד כאשר יש לך סעיפים בחוק שאתם לא מקיימים, וחבר הכנסת סילבן שלום נתן דוגמאות לכך.

נאוה דקל: ם יורשה לי, סליחה, אני מהקו הפתוח, אני חושבת שכדאי לפרט את החוק, כי נוצר כאן איזה רושם שהחוק הוא משהו עצום וגדול שלא מיושם.

נאוה דקל: מאוד כדאי לעבור על החוק ולראות איזה סעיפים לא מיושמים או שהקו הפתוח לא דואג להם.

מיכאל מלכיאור: לגבי הקו הפתוח, העלה חבר הכנסת סילבן שלום שתי דוגמאות, ואפשר להעלות עוד הרבה כמו למשל שהחוק לזכויות התלמיד צריך להיות תלוי על כל לוח מודעות בצורה בולטת בכל בית-ספר.

מיכאל מלכיאור: זה קיים בכל בית-ספר או לא קיים בכל בית-ספר?

נאוה דקל: לא קיים.

מיכאל מלכיאור: אין.

מיכאל מלכיאור: הקו הפתוח דאג לזה?

מיכאל מלכיאור: לא דאג.

מיכאל מלכיאור: למה?

מיכאל מלכיאור: כי זה באמת לא התפקיד שלכם ולכן לא דאגתם לזה.

מיכאל מלכיאור: אתם בסדר, אבל זה לא קשור לחוק.

מיכאל מלכיאור: העלה חבר הכנסת סילבן שלום עוד דוגמא, ואני יכול להביא עוד הרבה דוגמאות.

מיכאל מלכיאור: הוועדה שצריכה לקום, ועדת שימוע שצריכה לקום כדי לדון בכל מקרה של תלמיד שמורחק, והשאלה היא אם הוקמו הוועדות האלו בכל מקום?

מיכאל מלכיאור: אנחנו נמצאים כבר הרבה שנים אחרי שהחוק היה צריך לחול.

מיכאל מלכיאור: האם עשיתם את זה?

נאוה דקל: כן, בחלק מהמקומות.

מיכאל מלכיאור: לא שאלתי אם זה נעשה בחלק מהמקומות.

נאוה דקל: זה עדיין לא נעשה בכל המקומות.

מיכאל מלכיאור: מה זה עדיין לא?

גד אביקסיס: היחידה עוסקת בדברים אחרים ונוספים.

מיכאל מלכיאור: גד, במשפט הראשון שלך אמרת שנאמר פה שאנחנו לא לגמרי מיישמים את חוק זכויות התלמיד, והדבר איננו נכון.

מיכאל מלכיאור: ככה אמרת, ולכן אני מגיב כמו שאני מגיב.

מיכאל מלכיאור: התחלת לספר לי על הקו שהיה קיים לפני כן.

קריאה: אבל לפי דבריכם הוא קיים גם כאשר התפקיד הזה קיים.

גד אביקסיס: אני אומר שמבחינתנו אחד הדברים שקורים הוא כתוצאה מכך ששתי יחידות פועלות בנפרד ואפילו בצורה של התנגשויות.

גד אביקסיס: לא יעלה על הדעת שבמשרד החינוך יהיו שני בעלי תפקידים, שתי יחידות שונות שיטפלו מול בית-ספר.

גד אביקסיס: אני מדבר על זכויות תלמידים.

גד אביקסיס: לא יכול להיות שבאותו משרד יפעלו שני גורמים.

גד אביקסיס: לכן אמרנו שכל הנושאים האלה יהיו תחת קורת גג אחת.

גד אביקסיס: לכן, וגם הסברתי מדוע, גם בתיאור התפקיד של המפקחים שיושבים כאן, כתוב שזה באחריותם.

רונית תירוש: גד, נכון שניסית לעשות את זה בתקופתי כמנכ"לית ואני התנגדתי לאיחוד הזה?

גד אביקסיס: נכון.

גד אביקסיס: הניסיון מראה שיש לנו בעיות כתוצאה מכך שלאותו בית-ספר מגיעים שני גורמים.

מיכאל מלכיאור: אתה יכול גם להסביר לנו למה ביטלו את התפקיד?

גד אביקסיס: כן, אני מסביר.

גד אביקסיס: חשבנו לנכון שמן הראוי, כדי שהטיפול יהיה טוב יותר, שהכול יהיה תחת קורת גג אחת, תחת היחידה שמבחינת תיאור התפקיד שלה והתפקידים שלה כפי שהם באים לידי ביטוי גם בחוזרי מנכ"ל, גם בתיאור התפקיד של הנציבות, הם אחראים על נושא של קיום זכויות תלמידים.

גד אביקסיס: אין מקום באותו משרד להקים שתי יחידות שיטפלו באותם נושאים עם אותו מספר עובדים די רב, ויחידה אכן היא די גדולה.

גד אביקסיס: היא יכולה לקחת על עצמה את הנושאים וליישם אותם עוד יותר טוב.

גד אביקסיס: אם ישנם דברים שאנחנו לא עושים, צריך לשפר ולקדם את זה.

גד אביקסיס: אם היום היחידה תציג בדיוק מה היא עושה, ותראו את תיאור התפקיד של כל המפקחות ביחידה הזאת, ותיאור התפקיד של היחידה עצמה כפי שהופיע בחוזר מנכ"ל, תראו שהדברים האלה קיימים שם.

גד אביקסיס: גילינו דברים בהם הייתה התנגשות ואמרנו שזה לא יעלה על הדעת.

גד אביקסיס: לגבי קיצוץ משרות.

גד אביקסיס: אני רוצה לומר לך שזה נעשה לא בגלל שרצינו את המשרה הספציפית הזאת, אלא רק בחודש האחרון קיצצנו בעוד 30 משרות עם תפקידים בכירים במשרד.

גד אביקסיס: זה לא שהתלבשנו דווקא על המשרה הזאת.

גד אביקסיס: אני מדבר על תפקידים בכירים וחשובים שחשבנו לנכון שבעת כזאת המשרד חייב 200 משרות בקיצוץ מאחר שמחפשים גם התייעלויות.

גד אביקסיס: התייעלויות היא כאשר יחידה עם מספר כזה רב ומקצועי - חשבנו שמן הראוי גם עניינית, גם מקצועית, גם פדגוגית - שטוב יותר שהדבר הזה יהיה תחת קורת גג אחת.

אביבית ברקאי-אהרון: צערי הרב אני נדהמת לשמוע כאן את תגובת משרד החינוך.

אביבית ברקאי-אהרון: התחושה שלנו היא תחושה שבעצם ביטול הממונה על זכויות התלמיד, ביטול התפקיד החשוב הזה, מהווה רק דוגמא אחת מני רבות לאיזושהי מדיניות מכוונת או לא מכוונת, למחוק, לבטל, לדחוק לפינה, אינני יודעת מה, את כל הנושא של זכויות התלמיד, אבל בוודאי לנגוס בנושא הזה של זכויות התלמיד בצורה די ניכרת.

אביבית ברקאי-אהרון: זה בא לידי ביטוי הן בביטול פנקס זכויות התלמיד, הן ברצון לבטל את המשרה הזאת של הממונה על זכויות התלמיד, והן פה בדברים שנאמרים.

אביבית ברקאי-אהרון: התגובה שלי, ואני אשמח לשמוע את תגובת משרד החינוך,היא לבטל לגמרי את הקו הפתוח כי זה מה שלנו נודע.

אביבית ברקאי-אהרון: אני תוהה האם יש פה איזה שהוא ניסיון להכניס הכול תחת קורת גג אחת כדבריך, של הקו הפתוח, ואחר כך להכניס את הקו הפתוח תחת קורת גג אחת של הממונה על פניות הציבור, כי הרי ממילא מגיעות גם פניות של תלמידים לממונה על פניות הציבור, ואם כך הוא, מדוע לא יאוחד הכול.

אביבית ברקאי-אהרון: לי יש תחושה שוב שהכיוון הוא כיוון מאוד מאוד לא נכון, שהכיוון הוא לצמצם, לנגוס, לבטל, למחוק את נושא זכויות התלמיד ולא לתת לזה את הדגש, ולמעשה לבטל או לא ליישם את חוק זכויות התלמיד בכלל.

מיכאל מלכיאור: אביבית, אני מפסיק אותך ואני רוצה לשאול אותך האם אתם יודעים שיש חוק לזכויות התלמיד?

מיכאל מלכיאור: מישהו מכם שמע אי פעם על דבר כזה?

מיכאל מלכיאור: התלמידות שנמצאות כאן לא ידעו על החוק הזה.

רונית תירוש: הממונה לא יכלה להגיע לכל המדינה אבל היא עשתה יופי של עבודה והתחילה ביסודיים.

רונית תירוש: התלמידות שנמצאות כאן לומדות בתיכון.

מיכאל מלכיאור: תודה לכם.

רונית תירוש: ממתי קו פתוח לפניות התלמידים צריך לעשות פעולות מערכתיות בתוך בית-הספר?

רונית תירוש: אני קוראת פה במצגת היפהפייה שאתם יצאתם לשטח לסדנאות למורים, בחיים אני לא זוכרת, לא יודעת ולא שמעתי שאתם, הקו הפתוח, יצאתם לשטח לקיים סדנאות.

אביבית ברקאי-אהרון: הקו הפתוח הוא בהחלט קו מבורך ואנחנו אפילו עובדים בשיתוף פעולה.

אביבית ברקאי-אהרון: אבל בין זה לבין הממונה על זכויות התלמיד אין ולא צריך להיות קשר.

אביבית ברקאי-אהרון: כלומר צריך להיות קשר של שיתוף פעולה.

מיכאל מלכיאור: את יכולה להגיד משפט על יישום חוק זכויות התלמיד?

אביבית ברקאי-אהרון: בשמחה.

אביבית ברקאי-אהרון: אני יכולה רק לומר שגם במקרה שמונח על שולחני מימים אלו, בנוגע לשימוע, גם במקומות שהוקמה ועדת שימוע הגיעה אלינו פנייה של קבוצה גדולה של תלמידים בכיתות י"א ו-י"ב שהורחקו, פשוט נאמר להם שמחר לא יגיעו יותר לבית-הספר, ולא שלא יגיעו עד להודעה חדשה אלא שלא יגיעו עד בכלל.

אביבית ברקאי-אהרון: כאשר פנינו ואמרנו שלא היה פה כל הליך הוגן, ושאלנו מה עם הזמנת ההורים, מה עם יידוע אותם בכתב, מה עם שמיעת דבריהם, אמרו לנו שמצטערים, כיתות י"א ו-י"ב החוק לא חל עליהם.

סילבן שלום: איפה זה כתוב בחוק?

סילבן שלום: אולי את זה נתקן, כי אתם עשיתם כאן תרגילים על גבי תרגילים.

סילבן שלום: את חושבת שכאן מישהו יידע מחברי הכנסת מה זה בית-ספר רשמי, שזה לא כולל י"א ו-י"ב?

סילבן שלום: הרי כל הכוונה הייתה לתלמידי כיתות י"א ו-י"ב.

מיכאל מלכיאור: אם היה אכפת לכם באמת נושא זכויות התלמיד - אני מדבר אליך, יעל - אם היה באמת אכפת לכם ואתם ממונים על היישום, הייתם אומרים שגם אם יש ייעוץ משפטי אתם לא מחויבים על פי חוק לעשות את זה, ודאי שזה דבר נכון.

מיכאל מלכיאור: החוק אוסר עליכם לעשות את זה?

מיכאל מלכיאור: אבל את מקבלת עכשיו דוגמאות.

סילבן שלום: י"א ו-י"ב זאת המצאה של היועצת המשפטית של משרד החינוך.

סילבן שלום: הרי כל החוק היה על בחינות בגרות.

אביבית ברקאי_אהרון: רק להשלים את הדוגמא, בסופו של דבר כן, זאת הייתה תחושה שכאילו לפנים משורת הדין מקיימים בעניינם ועדת שימוע.

אביבית ברקאי_אהרון: אבל בניגוד לחוק עד שהייתה ועדת שימוע בעניינם, הילדים האלה נשארו בבית, וזה בניגוד לחוק, כי עד הערר הם צריכים להיות בבית-הספר.

אביבית ברקאי_אהרון: יתרה מזאת, גם עכשיו, לאחר שוועדת שימוע החליטה בעניינם להחזירם לבית-הספר, שבוע וחצי לאחר שוועדת שימוע המליצה להחזיר את התלמידים לבית-הספר, התלמידים עדיין בבית.

אביבית ברקאי_אהרון: מדוע?

אביבית ברקאי_אהרון: מכיוון שעדיין לא טרחו ממשרד החינוך להרים אליהם טלפון, לשלוח להם פקס, ליידע אותם בעצם על כך שוועדת שימוע החליטה להחזיר את התלמידים לבית-הספר.

אביבית ברקאי_אהרון: שבוע וחצי אחרי, ההורים עדיין מתקשרים אליי ואומרים לי שאמרתי להם שוועדת שימוע החליטה להחזירם לבית-הספר, אבל להם לא נאמר דבר.

אביבית ברקאי_אהרון: אני לא מבינה מדוע זה קורה.

יעל רוטנברג: אני רוצה לומר כמה דברים ואולי אתחיל בדוגמא הזאת כי זאת יופי של דוגמא לגבי יישום החוק ברמה הפרטנית.

יעל רוטנברג: מגיעות אלינו פניות - ואני מדברת כאן על הרמה הפרטנית, אני עוד לא מגיעה לשאלות עליהן נשאלתי על בתי-הספר – מתוכן עשרה אחוזים מהפניות קשורות בנושאים האלה, של השעיות בלתי חוקיות, ומבחינתי זה לא משנה אם זה בלתי חוקי על פי חוק או בלתי חוקי על פי מהות.

יעל רוטנברג: המהות היא החשובה.

יעל רוטנברג: זה בכלל לא משנה, אבל זה פחות חשוב אם זה משהו של חוק ופלילי.

יעל רוטנברג: אנחנו מטפלים במאות פניות בשנה של תלמידים שלא נעשה להם שימוע ואנחנו דואגים שיהיה להם שימוע.

יעל רוטנברג: אנחנו פונים למחוזות ומבקשים לחזק את ועדות השימוע ולמסד את ועדות השימוע.

יעל רוטנברג: אנחנו פועלים בעניין הזה הרבה מאוד.

יעל רוטנברג: אביבית, אני קוראת לך לשיתוף פעולה בעניין הזה, אבל אני מוכרחה להגיד שבשנים האחרונות הקו הפתוח נבלם.

יעל רוטנברג: העבודה שלו ביישום החוק שחוקק בשנת 2000 הייתה מאוד אינטנסיבית, אבל בשנים האחרונות, מאז שמונה מישהו מחוץ לקו הפתוח ליישם את החוק, אנחנו נבלמנו, בכל מיני דרכים.

יעל רוטנברג: בין השאר, בבתי-ספר, בהשתלמויות מורים, ניתנו הוראות לשים חיץ בינינו לבין יישום החוק, כך שהיישום האקטואלי של החוק על ידינו יבוצע ברמה הפרטנית ואותם מקומות, באותם בתי-ספר, באותם מחוזות, באותם צוותי מפקחים ובקרב אנשי חינוך אליהם הגענו למרות שנבלמנו.

יעל רוטנברג: אני אומרת בצורה חד משמעית שהעבודה שלנו הוצרה.

יעל רוטנברג: קיבלנו הוראה שאנחנו לא יכולים לטפל באופן פורמאלי ביישום החוק.

יעל רוטנברג: אנחנו פעלנו ליישום החוק בעבודה אינטנסיבית מאוד מאוד גדולה.

רונית תירוש: מי נתן הוראה לא ליישם?

יעל רוטנברג: מי נתן את ההוראה?

יעל רוטנברג: בית יציב.

מיכאל מלכיאור: אבל את אומרת שקיבלת הוראה כזאת, ממי קיבלת הוראה?

יעל רוטנברג: מטובה בן ארי.

יעל רוטנברג: אנחנו למשל פנינו לבית יציב בעניין של השתלמות למורים, שהייתה בקשה כזאת אצלנו, אבל אמרו לנו שיש הודעה של טובה.

רונית תירוש: סליחה, יעל, טובה ממונה עליך?

רונית תירוש: אני מנכ"לית המשרד שומעת את זה כאן פעם ראשונה.

יעל רוטנברג: אני פניתי אליך באמצעות גד לא פעם ולא פעמיים וביקשתי את עזרתך וביקשתי את גיבוייך, אבל לצערי המסר הפורמאלי ומתחת לפני השטח היה שאתם תשבו בצד, תטפלו בפניות פרטניות ואל תיכנסו לבתי-הספר.

יעל רוטנברג: למרות זאת אנחנו כן עשינו את זה בדרכים שלנו.

יעל רוטנברג: שינוי עמדות זה תהליך שאי אפשר לעשות אותו במכה אחת.

מיכאל מלכיאור: יש לי שאלה.

מיכאל מלכיאור: אם יש אלפי פניות בכל שנה לגבי זה שאין שימוע ואין תהליך תקין, אז איך יכול להיות רגוע שאתם שממונים על החוק הזה?

יעל רוטנברג: אנחנו לא היינו ממונים בשנים האחרונות.

מיכאל מלכיאור: מתי הייתם ממונים על החוק?

יעל רוטנברג: החוק חוקק בשנת 2000.

יעל רוטנברג: אני לא זוכרת בדיוק באיזו שנה התמנתה פונקציה מיוחדת, אבל עד אז אנחנו עבדנו הרבה על החוק ונתנו משוב.

מיכאל מלכיאור: אז למה לא קיימתם ולא הקמתם עד אז את ועדות השימוע?

מיכאל מלכיאור: אז לא הייתם צריכים לקבל אלפי תלונות.

יעל רוטנברג: הקמנו, התהליך היה בעיצומו.

יעל רוטנברג: הקמנו.

יעל רוטנברג: דאגנו שלכל ילד שיגיע אלינו, ייערך שימוע.

מיכאל מלכיאור: אם הדברים היו עובדים כשורה לא הייתם מקבלים אלפי תלונות.

יעל רוטנברג: אלפי תלונות מתקבלות באופן כללי כאשר מתוכן מאות פניות קשורות להשעיית תלמידים.

יעל רוטנברג: גד ניסה לעזור.

יעל רוטנברג: אמרו לנו שיש פונקציה ושאני אשב בצד.

אתי בנימין: בתחילת השנה המנהלים היו אמורים לחלק לילדים את חוק זכויות התלמיד אבל לצערי החוק הזה לא חולק.

אתי בנימין: התשובה שאנחנו קיבלנו מהמשרד זה שהשרה לא אוהבת את הגרפיקה והיא תתקן את הגרפיקה בפנקס וכי החוק יחולק ביום זכויות הילד.

אתי בנימין: כנראה שביומן של שרת החינוך יום זכויות הילד עדיין לא הגיע.

אתי בנימין: בינתיים כל הפנקסים נעלמו, אין פנקסים, אין חוקים, החוקים לא נתלים על לוחות המודעות בתי-הספר, החוקים לא מחולקים לתלמידים, ואני לא יודעת אם המורים יודעים מהו חוק זכויות התלמיד.

אתי בנימין: גם המורים לא יודעים מהו חוק זכויות התלמיד.

אתי בנימין: שמענו כאן את הילדים.

סילבן שלום: שמעת פה את הילדים שאמרו שאף אחד לא יודע שיש את החוק הזה, אין ילד אחד במדינה שמכיר את החוק הזה.

סילבן שלום: אני שואל את הילדים שלי אם סיפרו להם פעם על החוק הזה, והם אמרו לי שבחיים לא אמרו להם שיש בכלל חוק כזה.

סילבן שלום: אין להם מושג שהחוק הזה קיים.

סילבן שלום: עד שזה לא יהיה על כל לוחות המודעות בבתי-הספר, שכל מורה שעובר וכל ילד שעובר יראה את זה, לא יתנהגו לפיו.

סילבן שלום: לא יעשו כלום.

סילבן שלום: החוק צריך להיות תלוי על לוחות המודעות, בדיוק כמו שכתוב.

מיכאל מלכיאור: גד, אם רצית ליישם את החוק הזה, יכולת ליישם אותו?

אתי בנימין: חבר הכנסת סילבן שלום, כנראה שעוד לא מצאו את הגרפיקאי, בגלל זה החוק עוד לא חולק.

אתי בנימין: נחנו מדברים על ועדות שימוע, ואני חייבת לומר שוועדות השימוע האלה הן בולשיט אחד גדול.

אתי בנימין: המפקחים של משרד החינוך נותנים יד למנהלים, נותנים להם גיבוי מלא, והם יושבים בוועדות פדגוגיות.

סילבן שלום: אנחנו קיבלנו ממרכז המחקר של הכנסת נתונים האומרים כי במחוזות רבים זה בכלל לא מופיע.

אתי בנימין: נכון, זה לא מופיע.

אתי בנימין: איפה שזה מופיע, איפה שאכן קמו הוועדות האלה הן ועדות שפועלות על אוטומט.

אתי בנימין: המפקחים של משרד החינוך לא שומעים את התלמיד, לא שומעים את ההורים, ואני מקבלת מספיק מקרים אלי למשרד ואני מטפלת בהם.

סילבן שלום: סעיף 6, הרחקה לצמיתות של תלמיד ממוסד חינוכי, 6(א), אומר: "החלטה בדבר הרחקת תלמיד ממוסד חינוך לצמיתות והעברתו למוסד אחר תינתן רק לאחר שניתנה לתלמיד ולהוריו הזדמנות להשמיע את טענותיהם".

סילבן שלום: אם הוזמנו פעמיים כדין ולא הופיעו, חייבים לאפשר להם להגיע, גם להורה וגם לתלמיד.

אתי בנימין: לא מאפשרים, לא מאפשרים ומקבלים החלטה.

אתי בנימין: במידה שמאפשרים, אחרי שאני כבר מתערבת או חבריי מתערבים, אז ההורים באים, התלמיד בא, משמיעים את דברם, אבל ההחלטה כבר ניתנה, ועצם בואם ודבריהם לא משנים את ההחלטה.

אתי בנימין: זה לא משנה.

אתי בנימין: ב-99 אחוזים מהמקרים ההחלטה לא משתנה.

אתי בנימין: אני רוצה לומר לכם, דיברנו על תלמידי כיתות י"א ו-י"ב, אבל רוב ההנשרה הם בסוף כיתה י'.

סילבן שלום: הם רוצים לתקן את העניין של זכאות לבגרות ולכן שולחים הביתה את אלה שמקלקלים להם את הממוצע.

סילבן שלום: כל החוק שלי נולד בגלל כיתות י"א ו-י"ב.

אתי בנימין: אני כמובילה את פורום יושבי-הראש מהיישובים, ותראו כמה יושבי-ראש חתומים על המכתב הזה שלי, אנחנו דורשים ממשרד החינוך לחזור בו מההחלטה שלו וליישם את החוק הזה במלואו, ככתבו וכלשונו.

מיכל קפלן-רוקמן: אני הממונה הארצית על תחום הנוער בסנגוריה הציבורית במשרד המשפטים.

מיכל קפלן-רוקמן: אני באה ממקום של שיתוף פעולה מבורך עם הממונה על זכויות התלמיד במשרד החינוך, ואני רוצה במספר דגשים להעיר כמה דגשים שבאים דווקא מהמקום החיצוני למשרד החינוך.

מיכל קפלן-רוקמן: אני מגיעה מהמקום של הגנה על זכויות, וזה מקום שלצערי הוא לא מובן מאליו כיום בחברה הישראלית בכלל ובמערכת החינוך בפרט.

מיכל קפלן-רוקמן: הגנה על זכויות, ובפרט הגנה על זכות להליך הוגן, זה דבר שצריך ללמוד, זה דבר שצריך להטמיע, זה דבר שצריך לחנך אליו.

מיכל קפלן-רוקמן: תלמיד במדינת ישראל לא גדל אל תוך זה במציאות של שנת 2007.

מיכל קפלן-רוקמן: זה דבר שצריך ליצור, זה בבחינת יש מאין.

מיכל קפלן-רוקמן: דווקא ההתנגדות שקיימת מצד משרד החינוך כיום לתפקיד הזה מדברת בעד עצמה.

מיכל קפלן-רוקמן: דווקא ההתנגדות או ההתרעמות או הביקורת על דרך מימוש התפקיד ועל עצם הנחיצות בקיום התפקיד, דווקא הוא מצביע על הנחיצות, מכיוון שהתפקיד הזה שהתפקיד שלו היא הגנה על הפרט מפני המערכת וזה תפקיד מאוד קשה.

מיכל קפלן-רוקמן: זה תפקיד שהמשמעות שלו היא לא לרצות חברה, אלא זה תפקיד של להיות בודד בזירה ויש לזה מחיר.

מיכל קפלן-רוקמן: המחיר של זה הוא שאתה הרבה פעמים במקום לא אהוד.

מיכל קפלן-רוקמן: אבל העובדה שאתה במקום לא אהוד,דווקא מראה את המקום של הנחיצות שלך להיות במקום.

מיכל קפלן-רוקמן: ובאנלוגיה לצורך העניין לסנגוריה, גם סנגור הרבה פעמים נמצא במקום הלא אהוד כמי שמשמיע ומייצג את כל הזכויות.

מיכל קפלן-רוקמן: אבל אוי לנו כחברה אם לא יהיה מקום להשמעת אותו קול של סנגוריה.

מיכל קפלן-רוקמן: לתפיסתנו לקול של זכויות צריך להיות מקום אקטיבי, קול אקטיבי, קול יוצר, קול מחנך, קול משפיע, קול יוזם ולא קול פסיבי.

מיכל קפלן-רוקמן: לכן עם כל הכבוד ליחידה לפניות הציבור ולקו פתוח, שהיא יחידה מאוד נחוצה במשרד החינוך, זה לא עומד בהתנגשות לתפקיד.

מיכל קפלן-רוקמן: לזו יש תפקיד א', לזו יש תפקיד ב', והשילוב בין השניים יוצר כוח גדול יותר.

מיכל קפלן-רוקמן: אוי לנו אם נגדע את הכוח האקטיבי.

מיכל קפלן-רוקמן: מתוך העבודה המשותפת שלנו, של משרד החינוך ושל משרד המשפטים בעניין הזה, שנוצר בזכות הקשר עם טובה בן ארי, הממונה על זכויות התלמיד, אני יכולה להעיד מהמקום של עשייה משותפת שלנו, ואני לא באה מתוך משרד החינוך, אלא אני באה ממשרד חיצוני שבא מתוך עשייה חברתית נטו לטובת העניין.

מיכל קפלן-רוקמן: אנחנו מדברים על עשייה מתוך הזדהות ומחויבות בלתי נלאית לתפקיד עצמו.

מיכל קפלן-רוקמן: אני יכולה לספר על פורומים של לימוד זכויות וקבלת זכויות למנהלים מובילי זכויות, לבתי-ספר וסדנאות למובילי זכויות גם לתלמידים, גם להורים, גם לצוותי הנהלה וגם לצוותים מובילי זכויות בפיקוח בכלל המחוזות.

מיכל קפלן-רוקמן: אני יכולה לספר על צוותי עבודה, כולל כתיבת והכנת כיום אוגדן זכויות בנושא של תלמיד בהליך פלילי, על נושא של הגברה והעלאת מודעות באופן אקטיבי לזכויות של תלמיד.

מיכל קפלן-רוקמן: לימוד זכויות הוא הדבר, ואני חוזרת כאן לראשית דבריי, כי הוא הדבר החשוב.

מיכל קפלן-רוקמן: לימוד סינגור ולימוד הליך הוגן זה דבר שאם לא היה את האדם שרתום למשימה במלוא מאודו ועושה את הדבר, הדבר הזה לא יהיה.

מיכל קפלן-רוקמן: התלמידים שעמדו כאן, זאת בושה לנו כחברה ישראלית ותעודת עניות לנו אם הם לא יודעים ומכירים את הדברים, ודווקא זה מראה את הנחיצות של הדבר.

סילבן שלום: מיכל, שאלה, איך אפשר לכפות יישום התקנות או הפעלת תקנות?

סילבן שלום: הלא מה שקרה, ואני באתי באופן תמים לחלוטין, שנתנו לשר החינוך אז להוציא תקנות ליישום החוק, כעבור חודשיים ימים הצטרפנו לממשלה, ניצחנו את הבחירות וכבר לא יכולתי לעקוב.

סילבן שלום: הגיע משרד החינוך ולא הוציא תקנות.

סילבן שלום: מה שקרה הוא שאחרי כן הוציאו שתי תקנות ואחרי כן הוציאו עוד שתי תקנות אבל כל שאר התקנות לא הוצאו.

סילבן שלום: איך ניתן משפטית לכפות על שרת החינוך להוציא תקנות ליישום?

מיכל קפלן-רוקמן: התשובה שלי היא חלקית מכיוון שאני לא מצויה בתחום.

מיכאל מלכיאור: רק בג"ץ.

מיכאל מלכיאור: לצערי משרד המשפטים לא עושה שום דבר ליישום חוקים במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: אני מטפל היום בעשרות חוקים בנוגע לנושאים שלנו של חינוך ותרבות, שלא מיושמים לא על ידי משרד החינוך ולא על ידי משרד התרבות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נעבוד מול היועץ המשפטי לממשלה ומול בג"ץ, כי אין דרך אחרת.

מיכאל מלכיאור: לצערי הגדול הגענו לכך שמשרד ממשלתי עושה בריש גלי מה שהוא רוצה.

מיכאל מלכיאור: זאת מדינה שכל הישר בעיניו יעשה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה שאתם במשרד החינוך שאף אחד לא אומר שהקו הפתוח על 14 עובדיו אנשים לא עושים עבודה נפלאה.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא אומר את זה.

מיכאל מלכיאור: אני גם לא מבין למה צריכה להיות התנגשות בין זה לזה ואתם תיארתם פה התנגשות.

מיכאל מלכיאור: צריך למנוע את ההתנגשות.

מיכאל מלכיאור: בשביל זה יש הנהלה של משרד, בשביל זה יש סמנכ"לים, מנכ"ל ושרה, כדי למנוע את זה.

מיכאל מלכיאור: אדרבא, שזה ייעשה בשילוב, אבל זאת לא סיבה לבטל את המכרז של התפקיד.

גד אביקסיס: לא מבטלים את הנושא.

מיכאל מלכיאור: לא אמרתי את זה.

מיכאל מלכיאור: אמרתי שזה שיש התנגשות שהיא אולי אישית בין אנשים, אני לא יודע, בגלל שמישהו רצה לבלום - אני עדיין לא יודע מי זה שרצה לבלום- אדרבא, שיהיה ממונה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו שומעים על החשיבות של התפקיד הזה.

יערה חלמיש: אני הייתי מפקחת מרכזת על החינוך המיוחד במשרד החינוך והיום אני מתנדבת במשרד החינוך בנושא של לקויות למידה ויועצת בבית-הספר הדמוקרטי בכפר סבא בהתנדבות.

יערה חלמיש: ודווקא מתוך המקום הזה אני רוצה לומר את הדברים.

יערה חלמיש: העבודה שלכם היא עבודה בלתי רגילה.

יערה חלמיש: אבל אני דווקא רוצה לחדד קצת את ההבדלים בין העבודה של האדם שמתמקד כולו בנושא של יישום החוק ובין העבודה של הקו הפתוח.

יערה חלמיש: הקו הפתוח עבד - אני לא יודעת איך הוא פועל היום - נקודתית מול כל תלונה בצורה יוצאת מן הכלל.

יערה חלמיש: פה אנחנו מדברים על יישום חוק.

יערה חלמיש: אז מה נעשה למשל במחוז המרכז, ופשוט נעשה הרבה, ולכן אני רוצה למקד את זה.

יערה חלמיש: מבחינתנו זה מטעם משרד החינוך וזה מטעם משרד החינוך, כלומר, מבחינתנו שניכם משרד החינוך.

יערה חלמיש: העבודה היא מול מפקחים אליהם צריך לבוא, לעבוד בפורומים של רכזי הגיל, לעבוד עם המפקחים על אזור הפיקוח שלהם, לעבוד עם כל מפקח בתכנית אחרת, לפי הצוותים, צוותי הניהול שעובד איתם המפקח, אבל כולם להטמעת הנושא של זכויות התלמיד.

יערה חלמיש: זה אחרת מאשר יושב צוות מכובד וחושב ועובד למען התלמידים והוא ממוקד בירושלים.

יערה חלמיש: אלה שני דברים שונים.

יערה חלמיש: אבל שניהם שייכים למשרד החינוך.

יערה חלמיש: אנחנו לא יודעים מה הולך פה עם המתחים אבל אנחנו יודעים שנעשו דברים נפלאים.

רינה יצחקי: אני מיוניסף וחברה בוועדה הבינלאומית לחינוך של יוניסף, שאחת המטרות העיקריות שלה זה להביא למרכז סדר היום הציבורי בכל העולם, בארצות המתועשות, את אמנת זכויות הילד ויישומה.

רינה יצחקי: אני אומרת את זה בפירוט כזה, כי אם תסתכלו בשורה הראשונה של חוק זכויות התלמיד כתוב שחוק זה מטרתו לקבוע עקרונות לזכויות התלמיד ברוח כבוד האדם ועקרונות אמנת האומות המאוחדות.

רינה יצחקי: כל מי שמתעסק בזכויות הילד והתלמיד, שזה כמובן צמצום של הדבר הגדול, יודע את המקור, יודע את הראש.

רינה יצחקי: זאת תפיסת עולם, זאת השקפת עולם.

רינה יצחקי: הייתי שמחה שהיא תהיה השקפת עולם מכוננת של מערכת החינוך.

רינה יצחקי: התפיסה של הקו הפתוח, שאני מכירה אותו מימים ימימה ואין לי שום דבר נגדה, היא פשוט פרטנית ואילו אנחנו מדברים פה על עניין אוניברסאלי.

רינה יצחקי: אולי אני טועה אבל מותר לטעות.

רינה יצחקי: אני אנסה בדקה ורבע שיש לי להגיד את מה שאני רוצה לומר.

רינה יצחקי: מפאת קוצר בזמן, אני אומר את המשפט האחרון שהתכוונתי לומר אבל עוד אחד יבוא אחריו.

רינה יצחקי: ההחלטה לפי כל קנה מידה שאפשר להעלות על הדעת היא שגויה.

רינה יצחקי: היום אני הולכת לשבת עם משרד החוץ על בדיקה של מימוש ההחלטות של מדינת ישראל כלפי כל הנושאים האלה.

רינה יצחקי: לפני ארבע שנים באתי בגאווה ואמרתי שבמדינת ישראל יש בכנסת ועדה מיוחדת לזכויות הילד ובמשרד החינוך מתפקדת ממונה על יישום זכויות התלמיד.

רינה יצחקי: איך היום, אחרי שבע שנים, אני הולכת אחורנית ומספרת שביטלו את העניין?

רינה יצחקי: זה מביש, מביש ומביש.

יהודה סקר: אני מתפלא על הנציגות של משרד החינוך.

יהודה סקר: עשרים וחמש שנים אני בוועדי הורים, בעיקר בחינוך הדתי.

יהודה סקר: לפני ארבע שנים מצאתי את פנקס זכויות התלמיד בירושלים, בבית-ספר ממלכתי דתי, אבל המנהלת אמרה שכל עוד אין חוק זכויות המורה, לא יהיה חוק זכויות התלמיד, וזרקה את הפנקסים לפח.

יהודה סקר: כבוד היושב-ראש וחבר הכנסת סילבן שלום, ארגון המורים לא יכול להשתלט על אלפי ומאות ועדי הורים.

יהודה סקר: זה לא ארגון של מנהלים שרק אם ארז מודיע שביתה, מתקיימת שביתה.

יהודה סקר: אנחנו לא נוכל לעשות זאת.

חני לידור: אני יושבת-ראש סניף הסתדרות המורים בחיפה.

חני לידור: בראשית דבריי אני רוצה למחות על מספר משפטים ששמעתי כאן שמאוד צורמים לי.

חני לידור: להתעמר בילדים סתם כך, שכל המורים יראו את זכויות הילד מול הפנים.

חני לידור: המורים מושפלים עד עפר, וחבל שבמקום כזה, בוועדת החינוך בכנסת, כך מדברים על המורים.

חני לידור: צר לי.

חני לידור: איננו מתנגדים לזכויות התלמיד, חד משמעית, ואדרבא, להיפך.

חני לידור: זכויות התלמיד יעזרו לנו להגן גם על זכויותינו.

חני לידור: ישבתי כאן בשקט ושמרתי על כבוד המקום, אבל כאן אני מוחה על משפטים שנאמרו על המורים.

חני לידור: צר לי, אני ממש יוצאת מכליי.

חני לידור: הגיע הזמן שירימו את קרנם של המורים, ואז החינוך ייראה אחרת.

חני לידור: מרוב שאומרים לתלמידים שמותר לכה כל דבר היום, כאשר מורה עושה את דבר הכי קטן - כבר הפלאפון מצלצל ולמשטרה.

חני לידור: אני רוצה לחזור לעניין העיקרי, למרות שכאן הייתי חייבת להגיד את דברי.

מיכאל מלכיאור: חני, אני רוצה להגיב על מה שאמרת עכשיו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו פה אמונים על כלל מערכת החינוך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו אמונים גם על מעמד התלמידים וגם על הזכויות של מורים במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: התיאור שאת מתארת את מצב המורים הוא תיאור שאני לא מקבל.

מיכאל מלכיאור: יש מקומות שבאמת מפירים את החוק ולכן הציעה גם חברת הכנסת רונית תירוש הצעה, והכול בא מאותה נקודה.

מיכאל מלכיאור: יש מורים שעוברים בצורה גסה על כל הכללים שאת ואני נסכים עליהם, וכמובן שאלה לא כלל המורים, אבל אין טיפול של המערכת בעניין.

מיכאל מלכיאור: אני יכול לתת לך רק מהידיעה שלי כל כך הרבה דוגמאות של הדבר הזה, וזה לצערי דבר פוגע.

מיכאל מלכיאור: בגלל זה חוקק חוק של זכויות התלמיד, כדי להבטיח את הדברים.

מיכאל מלכיאור: את אומרת בכנות שאת חושבת שזה דבר חיובי, אבל הלוואי שזאת הייתה עמדת הארגונים.

מיכאל מלכיאור: זאת לא הייתה עמדת הארגונים שהם התנגדו לתהליך.

מיכאל מלכיאור: יש לנו תחושה שבגלל שהתנגדו, הם גם דואגים שזה לא יקוים.

מיכאל מלכיאור: זאת הנקודה שעלתה פה וחס ושלום לא המורים.

מיכאל מלכיאור: ש לנו כאן מחר בבוקר ישיבה – עם שרת החינוך - על מעמד המורה.

מיכאל מלכיאור: גם לחברת הכנסת רונית תירוש יש שדולה שהיא מקדמת.

מיכאל מלכיאור: אני כאן כדי לחזק את מעמד המורה ולכן אין פה שום סתירה.

סילבן שלום: מה שאת אומרת עכשיו זה כאילו השעון עצר מלכת.

סילבן שלום: לפני שמונה שנים, בשנת 1999, הוגשה הצעת החוק, ואת אותם דברים בדיוק שמעתי גם אז.

סילבן שלום: אמרו שהמורים מעמדם הוא בשפל, שהילדים מתעמרים בהם, שאי אפשר ללמד עם ארבעים ילדים בכיתה וכולי.

סילבן שלום: כאילו הזמן עמד מלכת, כי אותם טיעונים בדיוק נאמרו גם אז.

סילבן שלום: מערכת החינוך לא אוהבת את החוק הזה, גם המורים וגם משרד החינוך לא אוהבים את החוק הזה.

סילבן שלום: זה לא אומר שום דבר לגבי מעמדו של המורה.

סילבן שלום: אני יכול להגיד לך שהיא פנתה אלי לגבי חוק זכויות המורה, לא רק שחתמתי עליו אלא אמרתי לה שאני בעיצומה של גיבוש הצעת חוק לזכויות המורה וכבר יש לי פורום חברתי שיושב על המדוכה.

סילבן שלום: ישבתי על זה עם רן ארז ודיברתי עם וסרמן.

סילבן שלום: מבחינתי מעמד המורה הוא לא פחות חשוב.

סילבן שלום: יש כאן מאבק כאילו זכויות התלמיד באות לפגוע במורים ולא כך הם פני הדברים.

סילבן שלום: המורים רואים בזה איום על מעמדם אבל אני אומר, שזה צריך להיות שם זה חשוב שכל אחד יידע, גם המורים וגם התלמידים, שיש משהו כזה.

סילבן שלום: אני אומר שאם ניישם את זה ביחד, זה יהיה לטובת המורים ולטובת משרד החינוך ולא רק לטובת התלמידים.

חני לידור: יש טיפול, ועל השוליים של המערכת אכן ישנם מקרים קיצוניים שלא עומדים ואולי מפירים את החוק, ועל כך צריך לתת את הדעת.

חני לידור: צריך לחזק את המערכת שמטפלת בנושא ושדואגת לנושא, ואם יש לקויות - לא נקים עוד מערכת נוספת.

חני לידור: אם יש לקות, צריך לתקן היכן שנמצאת הלקות ולא לעקוף ולעשות מערכת חדשה.

מיכאל מלכיאור: גד, אני רוצה לשאול אותך שאלה ולאחר מכן נסכם את הישיבה.

מיכאל מלכיאור: אתה יכול להבין מתוך כל הדברים שנאמרו פה שהטיפול של המשרד בחוק הזה לא היה טיפול כמו שצריך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חושבים, ואני אומר לך חד משמעית, שביטול המכרז, לא משנה מי זוכה במכרז, יחליש את המעט שיש היום ביישום של חוק זכויות התלמיד, וכל היוזמות שבאו בסך הכול מאדם אחד, כל היוזמות הנפלאות שיש בתוך המערכת שמשרד החינוך אפשר, הן לא צריכות להיות בסתירה לעבודה הברוכה - ואני אומר את זה מכל הלב - של היחידה של הקו הפתוח.

מיכאל מלכיאור: צריך לחבר בין הממונה עם הקו הפתוח ושיעבדו ביחד, ואז תהיה יחידה שלמה שתעזור למי שממונה על זכויות התלמיד.

מיכאל מלכיאור: עכשיו יש לך דקה להסביר לי למה זה רע.

גד אביקסיס: אני חוזר ואומר, שהמשרד בכיוון שהוא הולך הוא רוצה לחזק את הנושא ולא לעשות זאת באמצעות אדם אחד יחידי שצריך להסתובב.

גד אביקסיס: לכן אמרנו יחידה שכבר התחילה בזמנו עם היקף כזה של עובדים, כאשר כל אחד רואה את עצמו מטפל.

מיכאל מלכיאור: למה זה רע?

גד אביקסיס: כדי לחזק את הטיפול על ידי יחידה שלמה ולא על ידי אדם בודד אחד שמטילים עליו את כל המערכת.

יעל רוטנברג: אני אומרת שהתפקיד היה ויהיה בתוך היחידה שלנו.

יעל רוטנברג: אם נקבל על זה מינוי פורמאלי אנחנו נחזק את המערכת.

מיכאל מלכיאור: אתם בעד יישום חוק זכויות התלמיד?

מיכאל מלכיאור: אם יהיה ממונה או ממונה, לא משנה, שהיא תעבוד בשיתוף פעולה אתכם, זה מחליש את העבודה?

יעל רוטנברג: כן, זה מחליש.

מיכאל מלכיאור: הבנו לגמרי את הנקודה.

מיכאל מלכיאור: תאמיני לי יעל, הבנו.

מיכאל מלכיאור: אנחנו כבר עשינו ישיבה על הנושא הה ונקיים ישיבות נוספות, אנחנו לא נוותר עד שכל אות בחוק הזה תקוים ידי משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: אני רואה אתכם כשותפים מלאים לעניין.

מיכאל מלכיאור: גם אם אתם תקבלו הוראות ממי שממונה עליכם לבטל את זה ולבטל את זה, אנחנו נדאג לזה שזה לא יקרה.

מיכאל מלכיאור: תראו, זה לא הכתובת, ואני לא אתן לכם אחריות על דברים שאתם לא אחראים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להציע לשני חברי הכנסת המציעים הצעת סיכום הישיבה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו דורשים ממשרד החינוך מיידית, לאלתר, לבטל את הביטול של המכרז של מי שממונה על זכויות התלמיד במשרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: חשוב לי לקבל את ההצעה הזאת פה אחד.

מיכאל מלכיאור: אני יודע שכל שאר חברי הכנסת שבוועדה גם תומכים בעניין האומר לבטל את הביטול ולמצוא את הדרכים הארגוניות בתוך המשרד שהממונה על זכויות התלמיד - ושמענו מכל כך הרבה גורמים, ממשרד המשפטים, מההורים וגם מהמורים כמה הדבר הזה מבורך וחיוני במערכת וכמה שזה מוסיף למערכת - תעבוד בשיתוף הדוק ואיך לחזק את היחידה המבורכת, הקו הפתוח, שדואגת לתלמידים.

מיכאל מלכיאור: עם כל הדאגה של אנשי הקו גם לזכויות התלמיד, צריך למצוא את הדרכים הארגוניות לשתף בין שני הגורמים הללו, ולדעתי זאת לא משימה בלתי אפשרית.

מיכאל מלכיאור: אני מאמין שאם יוחזר לכאן הממונה ויהיה שיתוף פעולה הדוק עם היחידה המבורכת, יכול להיות שהדברים ייפתרו ופתאום אנחנו נראה שיהיו תקנות שלא היו עד עכשיו, ויהיה יישום מלא, ככתבו וכלשונו של החוק הזה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה לכם.