ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 123, 2007-02-27 11:30

נאדיה חילו: בוקר טוב.

נאדיה חילו: אני מבקשת לפתוח את הישיבה ולהודיע כבר בפתחה כי הישיבה מוקלטת ומשודרת בשידור ישיר בטלוויזיה.

נאדיה חילו: היא תימשך עד שעה 13:00.

נאדיה חילו: הנושא המובא היום לדיון עלה ביוזמת חבר הכנסת דב חנין, ידידי היושב על-ידי, ועניינו מוקדי הזיהום של מי-התהום בגוש דן, בעקבות כתבה שפורסמה בעיתון, והוא ירחיב על כך.

נאדיה חילו: אבל לפני שאתן את רשות הדיבור אני מבקשת לומר מספר דברים.

נאדיה חילו: אמנם אנו מתמקדים היום בתל-אביב ובגוש דן, אבל ברור שזה אחד הנושאים המעסיקים את כלל הציבור וגם אותנו כנבחרי ציבור מאחר וניתן למצוא היום זיהום והרעלת הסביבה בהרבה מאוד מוקדים.

נאדיה חילו: אותם אלמנטים של זיהום שניתן למצוא בתל-אביב ובגוש דן, אם נבדוק נמצא אותם גם במקומות נוספים.

נאדיה חילו: יש הידרדרות באיכות מי השתייה, כך טוענים כל גורמי המקצוע וכך פורסם במסמכים של משרד הבריאות, המשרד להגנת הסביבה ורשות המים.

נאדיה חילו: אם המגמה הזאת תימשך אני צופה סכנה, שלא יוכלו להשתמש במי-השתייה של רוב הקידוחים בחוף.

נאדיה חילו: מאז 1980 נסגרו 88 קידוחים ששימשו בעבר לשאיבת מי שתייה, שהם כחצי מהקידוחים, מתוך 166 קידוחים.

נאדיה חילו: אני בטוחה שחברי שיזם את הדיון, חבר הכנסת חנין, ירחיב בעניין זה.

נאדיה חילו: אני רוצה להגיד דבר מה בשבחו, שמאז שהוא נכנס לכנסת בקדנציה הזאת הנושא הזה עולה לכותרות ומקבל, לדעתי, את המשקל הראוי, אבל עדיין לא את הטיפול הראוי.

נאדיה חילו: חברי יפתח את הדיון ולאחר מכן אאפשר לנציגים הנוכחים כאן לדבר – קודם למשרדי הממשלה, המשרד להגנת הסביבה ומשרד הבריאות, ולאחר מכן לחברים נוספים ולחברי הכנסת.

נאדיה חילו: האם עיריית תל-אביב הוזמנה לדיון?

יפה שפירא: הוזמנו נציגי עיריית גבעתיים.

נאדיה חילו: המוקד הוא בגבעתיים, אבל ברור שהנושא הזה אמור להשליך על מקומות נוספים.

נאדיה חילו: אני מרשה לעצמי כאן לייצג את אוכלוסיית התושבים.

נאדיה חילו: מעבר לזיהום ולהרעלה, הדבר הזה נוגע ומשליך על ציבור רחב מאוד שמשלם את המחיר.

נאדיה חילו: במקרים רבים, שלא ביודעין, אנשים שותים את המים ובריאותם נפגעת.

נאדיה חילו: אני מוצאת לנכון לייצג כאן את כל אותם קולות שלא נשמעים, ושניזוקים.

נאדיה חילו: חשוב שהציבור הרחב יידע שהאחריות חלה על גורמי המקצוע, גם אם לא מגיעות תלונות מסיביות יום-יומיות מן הציבור הרחב שמורעל פה ושם, ביודעין או שלא ביודעין.

דב חנין: תודה רבה, גברתי היושבת-ראש.

דב חנין: עמיתי חברי הכנסת ואורחים נכבדים, אנחנו עוסקים היום באחד הנושאים הקשים והמדאיגים בתחום הסביבה בישראל, נושא שיש לו השלכות על בריאות הציבור.

דב חנין: לכן אני שמח מאוד שנציגי משרד הבריאות נמצאים אתנו כאן.

דב חנין: נמצא בפני הוועדה גם דין וחשבון מקיף ומפורט של משרד הבריאות בנושא זה, שמתאר תמונה מדאיגה וקשה.

דב חנין: גברתי יושבת-הראש, אנחנו מדברים לא רק על שאלה מוקדית, אלא על מצב אחד ממקורות המים המתוקים העיקריים שיש לנו היום במדינת ישראל.

דב חנין: אקוויפר החוף הוא מקור מרכזי של אספקת מים לשתייה בישראל.

דב חנין: זה מאגר מים תת-קרקעי גדול, שגבולותיו חדרה בצפון וגדרה בדרום, הכולל היום כ-1,000 קידוחים מסוגים שונים לשימושים שונים של הציבור, כולל מי-שתייה.

דב חנין: הוא מקור לכ-20% מסך צריכת המים לשתייה בישראל.

דב חנין: האקוויפר הזה חיוני לנו מאוד.

דב חנין: הוא חיוני בוודאי במקום כמו ישראל, מדינה שנמצאת על סף המדבר, הסובלת מצחיחות ומבעיות מים קבועות, בעיות שלצערנו הרב ככל הנראה עוד יחמירו בשנים הקרובות ככל שהשפעותיו של משבר האקלים – שרלוונטי כמובן לא רק לישראל – יחריפו ויהיו משמעותיות יותר.

דב חנין: כבר היום יש לנו נתונים המעידים על כך שמשבר האקלים פוגע במשטר המים בישראל.

דב חנין: השאלה הקשה העומדת בפנינו כחברה שיש לה מעט מאוד מים ומעט מאוד מי-שתייה, האם אנחנו באמת שומרים כפי שצריך על מעט המים שיש לנו, האם אנחנו מקפידים לשמור על הנכס היקר הזה שחשוב לציבור, לבריאות, לחיים, או שאנחנו נוהגים בכל הנושא הזה בהפקרות פושעת וחסרת אחריות.

דב חנין: גברתי היושבת-ראש, ברשותך, אני מבקש להתייחס לחלק מן הנתונים.

דב חנין: בשורה התחתונה הטענה שלי, שאנחנו למעשה בהדרגה הולכים ומאבדים את אקוויפר החוף שלנו.

דב חנין: אני יודע שזאת טענה קשה, שמשמעויותיה מרחיקות לכת מאוד, אבל זה המצב.

דב חנין: לא מדובר על איזו תחזית לעתיד הרחוק, אלא רואים אותו כבר עכשיו במציאות.

דב חנין: כאשר משרד הבריאות, המשרד להגנת הסביבה, נציבות המים, כל הגורמים השונים המטפלים בנושא מגיעים לבדוק מקורות מים הם נתקלים יותר ויותר בבעיה של זיהום מים קשה ביותר.

דב חנין: גברתי יושבת-הראש, התייחסת לנתונים שהתפרסמו ממש לאחרונה על 88 קידוחי מים במחוז תל-אביב שנפגעו, מתוך 166 קידוחים.

דב חנין: אני אומר לך בצער כי מאז שפורסמו הנתונים הללו לפני כשבועיים התמונה קשה עוד יותר.

דב חנין: בדוח העדכני של משרד הבריאות, המונח בפנינו, נכתב ש-96 קידוחים למי-שתייה נסגרו, מתוך 166.

דב חנין: כלומר, יותר ממחצית הקידוחים נסגרו כבר כי נמצאו בהם זיהומים שאינם מאפשרים שימוש ראוי ומתאים במים הללו.

דב חנין: הקידוחים שנסגרו מעידים על תופעה רוחבית, על תהליכי זיהום מגוונים מכל מיני סוגים, תהליכי זיהום נרחבים מאוד שמתרחשים באקוויפר החוף שלנו.

דב חנין: אני רוצה לדבר בקצרה על הגורמים העיקריים לזיהום: יש בעיות של המלחה, של חנקות, של מתכות ורעלים, של מיקרו-מזהמים מסוגים שונים, של פרה-כלורט – זיהום סניטרי – במספר בארות, ויש גם זיהומים נוספים הקשורים לבעיות טכניות או בעיות לא ידועות.

דב חנין: אני רוצה לומר מספר מילים על המתכות והרעלים, להביא בפני הוועדה רשימה חלקית של מתכות ורעלים שונים שנמצאו במי השתייה.

דב חנין: אקדים ואומר, שבחלק גדול מהמקרים, לשמחתנו, החומרים נמצאו בשיעורים הנמוכים משיעור התקן, ובכל זאת אנחנו מדברים על מתכות ורעלים שלא צריכים להימצא במי-שתייה בשיעורים ממשיים.

דב חנין: לא מדובר על כך שלא יימצאו בכלל במים, אבל בוודאי שלא יימצאו בשיעורים ממשיים.

דב חנין: העובדה שלפעמים אנחנו מוצאים שיעורים קצת מתחת לתקן לא ממש מרגיעה אותי.

דב חנין: ארסן, למשל, נמצא ב-18 קידוחים; כרום ב-9 קידוחים; סלניום ב-5 קידוחים; ניקל ב-9 קידוחים; עופרת ב-4 קידוחים; קדמיום נמצא בשני קידוחים; ציאניד ב-4 קידוחים.

דב חנין: אלה חומרים שהימצאותם במי-שתייה, מעבר לרמה מאוד-מאוד מינימלית, לא תקינה ופוגעת ביכולת שלנו להשתמש במים הללו כפי שצריך.

דב חנין: מהיכן מגיעים הזיהומים הללו?

דב חנין: קודם כול, יש מוקדי זיהום כימיים הקשורים לתעשיות.

דב חנין: אגב, גם תעשיות שהיו קיימות בעבר ונסגרו מאז, אבל השאירו לנו כירושה את זיהומי המים.

דב חנין: יש לנו כמובן את מפעלי תע"ש רמת השרון; מפעל תע"ש לשעבר בנוף ים, הרצליה; מפעל תע"ש לשעבר בתל-אביב, מגן והדר יוסף; אזור התעשייה בחולון; אזור התעשייה בבת-ים; הבור הגדול בהרצליה; יש זיהומים הקשורים לאתר הפסולת לשעבר בחירייה; זיהומים באזורי הגבול שבין גבעתיים ותל-אביב – בקיצור, רשימה גדולה וארוכה של מקורות זיהום.

דב חנין: התמונה קשה ומדאיגה.

דב חנין: אנחנו מדברים על גוש דן, אבל אם מסתכלים על אקוויפר החוף גם במקומות אחרים רואים תמונה קשה.

דב חנין: אני קורא למשל על קידוח שנעשה ליד היישוב בני דרור בשרון, גם שם נמצאו זיהומים ברמות החורגות מן התקן.

דב חנין: מקור זיהום נוסף עליו מצביעים אנשי רשות המים ואנשי מחוז תל-אביב של המשרד להגנת הסביבה הוא כמובן תחנות הדלק.

דב חנין: תחנות דלק הן מקור זיהום ידוע ומוכר.

דב חנין: לצערנו הרב תחנות דלק מסוגלות לזהם בצורה דרמטית.

דב חנין: גם אם כמות קטנה יחסית של דלק מצליחה להגיע למי-התהום, האפקט של הזיהומים גדול ורחב ומשמעותי ביותר.

דב חנין: אני רוצה להזכיר עוד כמה מוקדי זיהום נוספים: מפעל התרופות "אביק" ליד בורסת היהלומים ברמת גן; מפעל "קשת" לניקוי יבש ברחוב המבדיל ברמת-גן; מקור זיהום ברחוב שפע טל בגבעתיים, בו נמצאו ריכוזים גבוהים של כלורו-אתילנים מסוגים שונים.

דב חנין: בקיצור, רשימה קשה ומדאיגה.

דב חנין: התמונה קשה במיוחד כאשר גם גורמי המדינה המעורבים בעניין – ואני חייב לומר כאן מילות הערכה לאנשי משרד הבריאות – אומרים לנו באופן גלוי וכן, וחובתם לומר את זה כאחראיים על מי-השתייה, לפחות בכל התחום הבריאותי, שהמדיניות היום לא כוללת כל תכנית לטווח ארוך.

דב חנין: אין די קידום של חיבורים ארציים כגיבוי למערכות המקומיות, למרות שרואים שיותר ויותר קידוחים מקומיים נסגרים.

דב חנין: במקרים רבים הטיפול נקודתי וסלקטיבי, כאשר קידוח מסוים מזדהם מטפלים רק בו.

דב חנין: אין ראייה מערכתית כוללת, אין טיפול מערכתי כולל בזיהום של אקוויפר החוף, אין טיפול מערכתי במתקני טיפול לקידוחי מי-שתייה, אין פעולה די נחרצת, על בסיס של עיקרון הזהירות, ואין בדיקה מספקת, אין ודאות שאנחנו בודקים את כל שצריך במי-השתייה.

דב חנין: אני יודע שיש אילוצים תקציביים, אבל בגלל האילוצים התקציביים הללו אנו לא משוכנעים אפילו שבכל הקידוחים ובכל הבארות הבדיקה שאנחנו עושים רחבה דיה, כוללת דיה ורוחבית דיה.

דב חנין: אין בקרה רציפה של המזהמים.

דב חנין: בקיצור – אני אומר את זה תרתי משמע, אבל הביטוי הזה מתאים לדיון ומתאים לסוגייה – אנחנו עומדים בפני שוקת שבורה.

דב חנין: אני יודע שיושבים פה אנשי מקצוע מסורים לעניין שמטפלים בו.

דב חנין: אני אומר כבר כעת, הטענות שלי לא מופנות אליכם.

דב חנין: אני יודע שאתם, כל אחד בדרכו ובגישתו, מנסים לקדם טיפול בעניין.

דב חנין: הטענות שלי מופנות בהחלט למקבלי ההחלטות במדינת ישראל.

דב חנין: אנחנו בוודאי נשמח לשמוע את הדברים שלכם.

דב חנין: לסיום דבריי אני מבקש לומר שני דברים.

דב חנין: יש לנו כמובן טענות כלפי הממשלה, אבל יש לנו גם טענות כלפי עצמנו.

דב חנין: כשאנחנו מדברים על זיהום מים וזיהום קרקעות בישראל, מדובר על בעיה שהאפקט שלה הוא לא רק זיהום מים.

דב חנין: כתוצאה מזיהום הקרקעות יש בעיות גם של זיהום אוויר ופליטה לאוויר של חומרים מזהמים, כתוצאה מהאפקטים מזהמי-הקרקע של כל המפעלים שדיברנו עליהם.

דב חנין: בפני הוועדה הזאת מונחת הצעת חוק, שעברה כבר קריאה טרומית בכנסת, ואני מקווה שנטפל בה בזריזות ובמהירות, לטיפול כולל בקרקעות מזוהמות, גם בהיבט של המים וגם בהיבטים נוספים.

דב חנין: הייתי שמח מאוד לשמוע תשובות מכל אחד מגורמי המדינה המעורבים שנמצאים פה איתנו, ואני שמח שאתם כאן אתנו, לשתי שאלות.

דב חנין: ראשית, מה הסמכות שלכם בשאלות שאנחנו עוסקים בהן, של זיהומי מים?

דב חנין: שנית, איך אתם בפועל מממשים את הסמכות הזאת בכדי לנקוט בצעדים הנדרשים להגנת הציבור ובריאותו?

דב חנין: תודה רבה.

נאדיה חילו: תודה רבה לאדוני על הסקירה המאוד-מאוד מקיפה ומקצועית.

נאדיה חילו: לפני שאני מעבירה את רשות הדיבור למשרד הבריאות אני מבקשת לומר, חשוב מאוד שמי שמתבטא ינסה לא רק לתאר את המצב ואת המפגעים, שתוארו כאן בהרחבה, אלא לתאר לנו באילו תחומים כל משרד מטפל, מה המדיניות, מה נעשה.

נאדיה חילו: ושאלה למר גולדברגר ממשרד הבריאות באופן ספציפי: אולי תוכל להגיד לנו בקצרה לגבי כל המפגעים שתוארו כאן, השמות השונים והמשונים של הזיהומים, שאני לא רוצה לחזור עליהם, אילו מחלות ואילו השלכות בריאותיות הם גורמים.

שלום גולדברגר: יושבת לצידי גברת ולרי פוהורילס, מהנדסת מחוז תל-אביב לבריאות הסביבה.

שלום גולדברגר: אתחיל מהסוף: לא אגע בנושא המחלות.

שלום גולדברגר: אני אמנם נציג משרד הבריאות אך אני מהנדס.

שלום גולדברגר: אני לא רוצה להיכשל בלשוני ולהתחיל להגדיר אילו מחלות סרטן עלולים לקבל ואילו בעיות בכבד וכולי.

נאדיה חילו: האם למישהו כאן יש ידע בעניין זה?

נאדיה חילו: לנו חשוב לדעת, לציבור חשוב לדעת.

נאדיה חילו: הציבור חייב לדעת את ההשלכות מבחינת הנזק הבריאותי.

שלום גולדברגר: אני לא בטוח שחשוב לספר על ההשלכות הבריאותיות של הזיהומים האלה דווקא במקום הזה, אבל קטונתי.

שלום גולדברגר: התפקיד של משרד הבריאות בקונטקסט הזה – אספקת מי-שתייה.

שלום גולדברגר: מי-השתייה מפוקחים ומנוטרים.

שלום גולדברגר: הסטנדרטים נקבעים על-ידי משרד הבריאות, שמפקח על כך שמי-השתייה שיגיעו לברזים של התושבים יהיו ראויים לשתייה.

שלום גולדברגר: התקנות של מדינת ישראל טובות, בהחלט מן המתקדמות בעולם.

שלום גולדברגר: הסטנדרטים טובים.

שלום גולדברגר: אנחנו נמצאים בשלבי עבודה אחרונים של ועדה שמעדכנת את התקנות.

שלום גולדברגר: היא כבר גמרה את עבודתה והגישה טיוטות יפות.

שלום גולדברגר: באמת אנחנו עושים עבודה טובה ויעילה בנושאים האלה.

שלום גולדברגר: כשאנחנו מסתכלים אחורה, מהברז של הצרכן בבית הפרטי שלו, אנחנו דואגים גם למערכות – מפקחים על המערכות העירוניות, מפקחים על קידוחי מי-השתייה, מקורות המים שמספקים מים לשתייה.

שלום גולדברגר: זה בגדול התפקיד של משרד הבריאות בנוגע לאספקת מי-שתייה.

שלום גולדברגר: התקדמנו והכנסנו לתקנות שלנו גם רדיוסי מגן מסביב לכל קידוח מי-שתייה, להבטיח שגם הסביבה הקרובה המיידית של הקידוחים תישאר נקייה.

שלום גולדברגר: כפי שנכתב בדוח שהגשנו, התקנות האלה מ-1995 ואילו תל-אביב נבנתה קצת לפני כן.

שלום גולדברגר: בקידוחי מי-השתייה בתל-אביב, באזור הכי צפוף של המדינה, אי אפשר לשמור את רדיוסי המגן שנקבעו.

שלום גולדברגר: לכן הקידוחים האלה נמצאים במצב רגיש ובעייתי.

שלום גולדברגר: אבל אנחנו חיים עם זה וצריכים להתמודד עם זה.

שלום גולדברגר: אני רוצה להדגיש פעם ופעמיים ושלוש, ראוי שהציבור יידע שהמים שאנשים מקבלים בברזים שלהם טובים לשתייה, מים לא מזוהמים.

שלום גולדברגר: אנחנו מכירים בעובדה שיש מים מזוהמים במדינת ישראל, יודעים שיש מי-תהום ונחלים ומעיינות מזוהמים.

שלום גולדברגר: אלה לא מגיעים לברזים של האנשים.

שלום גולדברגר: סגירת מקור המים לא פותרת את הזיהום, לא פותרת את המשך הזיהום ואת התפשטותו, אבל מבחינתנו כמשרד שאחראי לבריאות המיידית של התושבים, זה מה שאנחנו יכולים לעשות.

שלום גולדברגר: אנחנו עובדים כמובן בשיתוף פעולה מלא עם רשות המים.

שלום גולדברגר: אנחנו מיידעים אותם על תהליכים ואזורים שמתגלה בהם בעיה.

נאדיה חילו: המשרד שלכם מפקח ובודק ומגיש המלצות.

נאדיה חילו: איך היית מעריך את יישום ההמלצות בכל הנוגע לתשתיות סביבתיות, בנייה ומפגעים?

נאדיה חילו: חשוב לנו לא רק להתריע אלא גם ליישם.

שלום גולדברגר: כל מקום שאנחנו מסוגלים לפעול, פועלים.

שלום גולדברגר: אין מאה אחוז, כמובן, אבל אנחנו פועלים ונלחמים בכל העולם כמעט.

שלום גולדברגר: זה לא התפקיד שלנו.

שלום גולדברגר: שיתוף הפעולה הבין-משרדי צריך לעשות את המכלול השלם של העבודה.

שלום גולדברגר: דיברו על תחנות דלק.

שלום גולדברגר: בתקנות שלנו נקבע למשל שאסור להקים תחנת דלק ברדיוס מגן של קידוח מי-שתייה.

שלום גולדברגר: יש כמובן לחצים, אינטרסים ונדל"ן, נעשות פעילויות ומתכנסות ועדות מחוזיות וכן הלאה.

שלום גולדברגר: אנחנו נלחמים ומצליחים למנוע הקמת תחנות דלק חדשות.

שלום גולדברגר: לצערנו קיימות תחנות דלק ישנות שאינן בסמכות משרד הבריאות.

נאדיה חילו: אתה מדבר כעת על אכיפה.

נאדיה חילו: של מי סמכות האכיפה?

נאדיה חילו: אנחנו רוצים לצאת בהמלצות אפקטיביות ולא רק לתאר את המצב הקיים.

שלום גולדברגר: יושבים כאן חברים שלי מרשות המים ומן המשרד להגנת הסביבה.

שלום גולדברגר: המניעה – זה התפקיד שלהם.

שלום גולדברגר: התפקיד שלנו הוא פיקוח על מה שהגיע כבר למערכת.

שלום גולדברגר: זה כמובן הכי חשוב.

משה גפני: יש צוות בין משרדי שאחראי על המניעה?

שלום גולדברגר: מאז 1 בינואר 2007 יש רשות מים שצריכה לכלול את כל הנושאים האלה.

שלום גולדברגר: ברמה של מחוזות יושבות ועדות מחוזיות שמרכזות ומתאמות את הדברים האלה.

שלום גולדברגר: הזכות למים היא זכות בסיסית.

שלום גולדברגר: יש מדינות שהכלילו בזכות האדם לחיות בכבוד גם את זכותו לקבל מי-שתייה ראויים לכל אדם בביתו.

שלום גולדברגר: במדינת ישראל, בלי להצהיר על הדברים האלה בחוקים או בחצוצרות, אנחנו מיישמים את זה.

שלום גולדברגר: אל 99.9 אחוזים מן האנשים במדינת ישראל מגיע הביתה צינור מים שמביא מי-שתייה ראויים.

דב חנין: קצת למטה מ-99.

דב חנין: 9 אחוזים, לצערי.

דב חנין: אני יכול לקחת אותך למספר ישובים לא מוכרים שבקייץ אין להם מים, לא רק בברז אלא אפילו לא במכלית.

שלום גולדברגר: אני מסכים אתך, אכן כך קורה בחלק מן הישובים הלא מוכרים.

שלום גולדברגר: אבל בישובים המוכרים המערכת הזאת קיימת.

שלום גולדברגר: עלינו להיזהר לא לשפוך את התינוק עם מי האמבטיה.

שלום גולדברגר: הניסוחים האלה, על מים מורעלים, על שאנשים מקבלים מים לא טובים – והתקשורת מגזימה בכל דבר כאשר היא מציגה את קצה החוט – גורמים למצב הפוך, גורמים לכך שאנשים לא מאמינים שהם מקבלים מים טובים אליהם הביתה.

שלום גולדברגר: אני מזהיר מפני התהליך הזה.

משה גפני: לפני חודש התעורר בתקשורת ויכוח על איכות המים בבני-ברק.

שלום גולדברגר: הקידוח בבני-ברק נסגר בהוראת גברת ולרי פוהורילס וראש העירייה קיים את ההוראה, אולי קצת באיחור, אולי יומיים אחרי הזמן הראוי.

שלום גולדברגר: חבל על הפניקה, שלפעמים אולי יש לה מקום אבל לפעמים לא.

נאדיה חילו: אני מבקשת להעביר את רשות הדיבור לנציג המשרד להגנת הסביבה.

אורי שלהב: אני עובד במחוז תל-אביב, מרכז תעשיות ורישוי עסקים.

אורי שלהב: המשרד להגנת הסביבה מטפל בזיהום מקורות מים וזיהום קרקע בשני היבטים עיקריים: מניעת זיהומים במקור, וטיפול בזיהום רקע לאחר שנתגלה.

אורי שלהב: הסמכות החוקית על-פיה אנו פועלים היא בעיקר חוק המים ותקנות שחוקקו על-פי חוק המים.

אורי שלהב: אלה תקנות המתייחסות למגזרים מזהמים ספציפיים, לדוגמה: תחנות דלק ומפעלי ציפוי מתכות.

אורי שלהב: אין חקיקה שמתייחסת לכלל ההיבטים של זיהומי קרקע ואין חקיקה שמגדירה את האחריות לזיהומים שמקורם בפעילות תעשייתית מן העבר.

אורי שלהב: מקור חוקי נוסף לפעילות שלנו הוא חוק רישוי עסקים, שמסמיך אותנו לדרוש תנאים ברשיון העסק של עסקים שונים בהיבטים של מניעה ושל טיפול בזיהומים שנתגלו.

אורי שלהב: אנחנו משתמשים בסמכויות הללו בתכיפות רבה מאוד.

אורי שלהב: לגבי זיהומים שנתגלו תוך כדי יצירה שלהם, בזמן שהמפעל עדיין קיים, מבחינתנו הפעולה פשוטה יחסית.

אורי שלהב: המצב מסתבך כשהשטח כבר נמכר והוקמו עליו מפעלים חדשים, או שהאזור כבר פוּתח ויש עליו אזורי מגורים חדשים, או מתכננים להקים שכונות חדשות.

אורי שלהב: במקרים כאלה אנחנו נתקלים בבעיה.

אורי שלהב: בדרך כלל אנחנו דורשים מהיזמים טיפול בזיהומים שנתגלו.

אורי שלהב: לא תמיד הדבר אפשרי.

אורי שלהב: ברוב המקרים אי אפשר לטפל בזיהומים עד לרמה מלאה, יש הרבה מגבלות טכניות בטיפול בזיהומים.

אורי שלהב: זה, בגדול, תמונת המצב שלנו.

נאדיה חילו: דיברת על מפעלים ומזהמים והיכולת שלכם לאכוף את החוק והתקנות.

נאדיה חילו: האם בסמכות

נאדיה חילו: כם לקבוע סנקציות?

נאדיה חילו: האם הטלתם פה ושם קנסות?

נאדיה חילו: מה הכלים שעומדים לרשותכם?

אורי שלהב: הכלים הם הסמכות שניתנה לנו במספר תקנות – כפי שציינתי כלפי תחנות דלק ומפעלי ציפוי מתכות.

אורי שלהב: לגבי זיהומים שקיימים שלא במסגרת הזאת, אנחנו דורשים מבעל הנכס לטפל בזיהום.

נאדיה חילו: ואם לא טיפל, מטילים עליו קנסות?

נאדיה חילו: יש סנקציה מסויימת?

דב חנין: מפעל תע"ש, למשל, זיהם את הקרקע ואת המים.

דב חנין: מה אתם עושים?

דב חנין: מישהו גרם נזק עצום למי-התהום של מדינת ישראל.

דב חנין: מה עשיתם לו?

אורי שלהב: יש הליכי ביצוע של סקרים.

אורי שלהב: אני לא יכול להגיד שיש שלב של טיפול, פרט לתע"ש "מגן".

נאדיה חילו: אנחנו מנסים לאפיין את הבעיה ולראות אילו דברים עוד צריך לבצע, אם בחקיקה או בפנייה.

נאדיה חילו: חשוב לנו להבין את התמונה.

נאדיה חילו: סקרים שמציגים תמונת מצב ופריסת הבעיות – זה בסדר.

נאדיה חילו: אני שואלת שאלה ספציפית מאוד ומבקשת שתשיב עליה בכנות.

נאדיה חילו: האם כאשר אתם מגלים מפגע, אחרי שאתם מתריעים ושולחים אזהרות ומדברים, האם מוטלת סנקציה מעשית כלשהי, כמו הטלת קנס כספי?

אורי שלהב: זה מותנה בחקיקה.

אורי שלהב: יש קנסות על זיהום רשות הרבים, על-פי החוק למניעת מפגעים.

אורי שלהב: יש פעולות אכיפה ברמה של תביעה משפטית, בעיקר כלפי מזהמים שהם עצמם זיהמו.

אורי שלהב: לא זכורה לי כרגע תביעה משפטית כלשהי כנגד בעל קרקע, בעל נכס שנמצא בו זיהום ושלא מטפל בזיהום, כשאותו בעל נכס לא גרם לזיהום.

אורי שלהב: לא זכור לי כרגע שהגשנו תביעה במקרה כזה.

נאדיה חילו: בגלל שאין לכם אפשרות להגיש תביעה?

נאדיה חילו: אולי עלינו לבדוק כאן את החוק.

נאדיה חילו: האם לא הוטל קנס כי אין בידיכם כלים מתאימים, או מכיוון שמישהו לא אכף את הסנקציה הזאת?

אורי שלהב: החוק לא ברור.

אורי שלהב: החוק לא מגדיר במפורש מי אחראי למצב כזה.

משה גפני: אי אפשר לעבור לסדר היום על מה שאתה אומר.

משה גפני: אנחנו חיים במדינה בה אדם יכול לזהם את מי-התהום של המדינה, ומדינת ישראל אומרת שהחוק לא ברור.

משה גפני: זה לא יאומן.

נאדיה חילו: אני רוצה לדייק.

נאדיה חילו: אולי אין בידינו כל האינפורמציה.

נאדיה חילו: אני סבורה שיש כלים ואפשרות להטיל קנסות.

משה גפני: השאלה אם הגיש תביעה או לא הגיש תביעה.

משה גפני: הוא אומר שלא.

דב חנין: זאת תמונה מדאיגה מאוד.

דב חנין: יש כלים בחוק שמאפשרים לפעול נגד מזהמים.

דב חנין: אפשר לשפר את הכלים הללו.

דב חנין: בכנסת הנוכחית העברנו בקריאה טרומית – ואני מקווה שנסיים את זה במהרה בימינו – את הצעת חוק "המזהם משלם", שמטילה אחריות ברורה מאוד על מזהמי קרקעות, מים או אוויר במדינת ישראל באופן פרופורציונלי לנזק שהם גורמים.

דב חנין: זה חוק חשוב מאוד, אני מאוד תומך בו.

דב חנין: אבל גם לפני שנסיים את החקיקה הזאת, לא אלמן ישראל.

דב חנין: יש עדיין כלים בחוק לפעול כנגד פורעי חוק וסדר הגורמים לנזקים לציבור הישראלי.

דב חנין: חבל שהפעולות הנדרשות לא נעשות.

נאדיה חילו: לפני שנשמע את חברי הכנסת אני מבקשת לשמוע מישהו מארגוני איכות הסביבה.

שמעון צוק: אני מדען המים של "אדם, טבע ודין".

שמעון צוק: אנחנו מטפלים בנושא הזיהום ואף הגשנו עתירה לבג"ץ ב-2002 על הזיהום במחוז תל-אביב.

שמעון צוק: אז הרשויות ענו לבג"ץ שהן מטפלות בזיהום, אולם אנו כבר ב-2007 ומעט מאוד נעשה בנושא הזה.

שמעון צוק: בנוסף למה שאמר מר שלום גולדברגר על ההשלכות הבריאותיות, מי שיודע לקרוא אנגלית ויש לו נגישות לאינטרנט יכול לקבל את כל המידע מהסוכנות האמריקאית לאיכות הסביבה או מהרשויות האירופאיות.

שמעון צוק: לצערי במשרד הבריאות עדיין לא הכינו נוסח עברי על ההשלכות הבריאותיות של מזהמים במים.

שמעון צוק: אני קורא למשרד הבריאות לעשות את זה.

שמעון צוק: ועדת עדין ממליצה על כך.

שמעון צוק: אני סבור שלא צריך לחכות למסקנות ועדת עדין, אפשר להתחיל לעשות את זה כבר כעת.

שמעון צוק: בעיה נוספת, על-פי חוק, נציב המים – שנקרא היום ראש רשות המים – חייב להגיש לכנסת דוח על מצב איכות המים מדי שנה, לוועדת הכלכלה.

שמעון צוק: לפני כחודשיים הפקידו בוועדת הכלכלה דוח על שנת 2005, באיחור של חודשים מספר, אבל טרם נקבע דיון ולכן ועדת הכלכלה עדיין לא מוכנה להעביר את הדוחות לגורמים נוספים.

שמעון צוק: פנינו אליהם ונאמר לנו כי בשל סיבות טכניות הם לא יכולים להעביר.

שמעון צוק: אני פונה אליכם בבקשה שתסייעו לנו לקבל את הדוח, לקדם את הנושא הזה כי חשוב שהציבור יידע מה המצב.

שמעון צוק: באשר לנוכחים – בדיונים שהתקיימו כאן במשך השנים לצערי נציגים ממשרד התמ"ת אף פעם לא הגיעו, וגם לא נציגים של התאחדות התעשיינים או של לשכות המסחר.

שמעון צוק: אנחנו רוצים לדעת מה המזהמים מוכנים לעשות למען העניין.

שמעון צוק: אנחנו תמיד משליכים יהבנו על משרד הבריאות או על המשרד להגנת הסביבה, שאכן צריכים לעשות את העבודה, אבל חזקה עלינו שמי שמזהם גם צריך לבוא לכאן ולתת את הדין.

שמעון צוק: צריך להציג איזו תוכנית פעולה ברמה המחוזית, מה התעשיינים נדרשים לעשות ואיך הם פועלים בעניין זה.

שמעון צוק: נאמר לא אחת שמדובר רק על זיהומים מן העבר, קרי: תעשייה צבאית, שהיתה ואיננה, ודברים אחרים.

שמעון צוק: אני יכול לקחת את חברי הוועדה לסיור בשכונת מונטיפיורי בתל-אביב, ברחוב המסגר, בשכונת פלורנטין, ביפו, בחולון, בבת-ים, בבני-ברק, בבסיס הצבאי בתל-השומר, אם ירשו לנו להיכנס אליו, שם יש זיהומים כבדים.

שמעון צוק: גם היום גורמי תעשייה ומוסכים, למשל, מזהמים את המים זיהומים כבדים.

שמעון צוק: אני מברך את מחוז תל-אביב של משרד הבריאות על דוח אמיץ מאוד שהוציא.

שמעון צוק: כפי שאמרתי, כבר לפני יותר מ-5 שנים טענו שיש לעשות מעשה ולטפל במים במחוז תל-אביב.

שמעון צוק: אני מברך אתכם על שהגשתם דוח שמציג את התמונה כפי שהיא ולא מנסה להתחמק משאלות קשות.

שמעון צוק: באשר לסמכות לפעול – יש סמכויות לפעול.

שמעון צוק: ב"אדם, טבע ודין" עובדים כעת על הצעת חוק קרקעות מזוהמות, שיאפשר להבין מי המזהם, על מי האחריות, ויקבע מי אחראי למימון.

שמעון צוק: תודה רבה.

נאדיה חילו: תודה רבה.

נאדיה חילו: אני מבקשת לשמוע את נציג מינהל רשות המים.

נאדיה חילו: ננסה לראות את התמונה כולה ואחר כך נפתח את הדיון ונתייחס למכלול כולו.

גיא רשף: הכנתי מצגת אך אני מבין שאין זמן להראות אותה.

גיא רשף: אתייחס למספר נושאים שעלו כאן.

גיא רשף: חבר הכנסת חנין דיבר על סמכויות.

גיא רשף: לנציב המים – עכשיו מנכ"ל רשות המים – יש סמכויות נרחבות על פי חוק המים.

גיא רשף: אחד הכלים שאנחנו משתמשים בו לטובת טיפול במזהמים זה צו לתיקון מעוות, המוגדר בסעיף 20 לחוק המים, המתיר לנציב המים להוציא צו, המנחה את המזהם אל"ף להפסיק את הזיהום, בי"ת למנוע את הישנותו, וגימ"ל לטפל.

גיא רשף: הסעיף השני של הצו לתיקון מעוות קובע שאם המזהם לא עושה את זה, נציב המים עושה את זה ויש לו סמכות מינהלית לגבות את העלות.

גיא רשף: אנחנו משתמשים בצו הזה, הוצאו כבר כ-60 צווים נגד חברות דלק שזיהמו, נגד רשויות מקומיות שזיהמו בשפכים, וגם גבינו כסף כאשר המזהם לא ביצע.

נאדיה חילו: אמרת שגביתם כסף.

נאדיה חילו: כלומר זה קנס?

גיא רשף: כן.

נאדיה חילו: לאן הכסף הולך?

גיא רשף: הכסף הזה, אם אני לא טועה, חלקו חוזר לרשות המים לשימוש חוזר, ואז יש בעצם מעגל סגור שאפשר להשתמש בו על מנת לגבות כספים ולהשתמש בהם לטיפול בזיהומים.

משה גפני: לפי דעתי אין דבר כזה, אבל אם אתה אומר ...

גיא רשף: זה מופיע בסעיף 20 בחוק המים, על-פיו חלק מן הכסף חוזר אלינו.

שלום גולדברגר: זה לא קנס.

שלום גולדברגר: נציב המים עושה את העבודה ואחר-כך גובה את עלותה מן המזהם עבור מה שבוצע.

נאדיה חילו: אני רוצה לחדד את השאלה: הכסף מועבר אליכם, או לאוצר המדינה?

גיא רשף: חלק מן הכסף חוזר אלינו, ככל הידוע לי, אך אני לא בטוח בדבריי.

גיא רשף: אם אנחנו לא עושים בו שימוש, זה חוזר לאוצר.

אורי שור: התקנות על-פי החוק הזה למעשה מחייבות את המזהם להשיב את המצב לקדמותו.

אורי שור: אם המזהם לא עושה את זה, אז נציב המים עושה את זה ומטיל את העלויות על המזהם.

משה גפני: מר רשף, אמרת כאן לפרוטוקול, וזה משודר, שסעיף 20 לחוק המים קובע שאתם יכולים להטיל קנסות, שהכסף הולך לנציב המים ונציב המים יכול להשתמש בו.

גיא רשף: רשאים לגבות את הכסף אחרי שנציב המים ביצע את הפעולה.

משה גפני: כלומר אתה הקבלן המבצע שלו.

גיא רשף: נכון, ואני גובה ממנו את הכסף.

משה גפני: אין קנסות.

משה גפני: אני מציע לדייק בעניין הזה.

משה גפני: הכסף הולך לאוצר המדינה כדי לממן את תקציב הביטחון.

משה גפני: שלא תהיה טעות בעניין הזה.

משה גפני: אנחנו מבינים למה אתם בממשלה כל הזמן מתנגדים לחקיקות שלנו בנושאים הללו.

נאדיה חילו: הייתי מציעה לפני שאתם מגיעים לדיונים בכנסת לעשות את כל שיעורי הבית, שתהיינה תשובות מאוד מדויקות לשאלות של חברי הוועדה.

גיא רשף: הכנתי מצגת על הנושא הרשום בסדר היום, אני יכול להראות אותה.

גיא רשף: באשר לזיהום באזור גוש דן והתוכנית הכוללת – רשות המים התקשרה עם חברה בין-לאומית המומחית בשיקום אקוויפרים מזוהמים.

גיא רשף: היא מבצעת עבודה שמטרתה לבדוק את מכלול הזיהומים ולהציע אסטרטגיות למניעת הזיהום, לטיפול בזיהום שכולנו מדברים עליו.

גיא רשף: העבודה תסתיים בעוד שנה וחצי ואז תיקבע תוכנית ארוכת-טווח, המורכבת ממספר חלקים: גם לטווח מיידי וגם לטווח ארוך יותר.

גיא רשף: בתשובה להערות של חבר הכנסת דב חנין על המזהמים – לנציבות המים יש תוכנית לטיפול במזהמים שצוינו: גם המליחות, גם החנקות וגם תחנות הדלק.

גיא רשף: אשמח לפרט.

נאדיה חילו: תודה רבה.

נאדיה חילו: רשות הדיבור לחבר הכנסת יעקב כהן, בבקשה.

יעקב כהן: כבוד היושבת-ראש, חברי כנסת נכבדים, חברים יקרים, אני סבור שיש שני נתונים בארצנו המטילים עלינו משנה אחריות וזהירות.

יעקב כהן: אין זה סוד, מדינת ישראל נמצאת במצוקת מים.

יעקב כהן: יש מחסור כרוני במים, שמתגבר בשנים האחרונות, ואנו במצוקה ובמחסור.

יעקב כהן: עלינו לתת על כך את הדין ואת הדעת.

יעקב כהן: בל נרמה את עצמנו – אזרחי ישראל לאט-לאט מאבדים את האמון בטוהר המים.

יעקב כהן: הדעה הזאת מתפשטת יותר ויותר.

יעקב כהן: פעם נדיר היה למצוא מישהו שקנה מכל שתייה מ"מי עדן" וחברות נוספות, אך התופעה מתפשטת.

יעקב כהן: מדוע?

יעקב כהן: כי הציבור איבד את האמון בבריאות המים, בטוהר המים.

יעקב כהן: אני סבור שזה מחייב אותנו לנקוט פעולות.

יעקב כהן: העובדה שהציבור רוכש מים מחברות מסחריות פירושה שהציבור איבד את האמון במים, זו המציאות.

יעקב כהן: מדי פעם בפעם אנחנו שומעים, , מתפרסמת ידיעה על בעיה במים באזורים מסוימים בגוש דן.

יעקב כהן: לאחר מספר ימים מקבלים "זריקת הרגעה" ונאמר שהכול בסדר.

יעקב כהן: אני רוצה לשאול שתי שאלות.

יעקב כהן: מה פירוש "זריקת הרגעה"?

יעקב כהן: זה מלכתחילה?

יעקב כהן: זה שמפרסם את ההודעה היה שותה בעצמו את המים?

יעקב כהן: מה מידת ההרגעה שהציבור מקבל?

יעקב כהן: אנחנו חייבים לרכוש את אמון הציבור.

יעקב כהן: לא יתכן שמשפחות המתמודדות עם בעיות קיומיות ומתקשות להתפרנס ייאלצו להוציא סכום כסף לא מבוטל כדי לרכוש מים לשתייה.

יעקב כהן: זה מצרך יקר למדי.

יעקב כהן: תתפלאו לשמוע שלקנות מים במכלים גדולים מן החברות המסחריות עולה יותר מאשר לקנות בקבוק קולה מחברת "טמפו", ויותר מבקבוק "פפסי".

יעקב כהן: החברות עושות לנו שרות נהדר, מביאות את המכלים עד הבית, אבל זה לא בחינם.

יעקב כהן: זה יותר יקר מהמצרך "קוקה-קולה".

יעקב כהן: לכן עלינו לתת את הדעת לשני דברים ולקבל תשובות ברורות.

יעקב כהן: קודם כול, אנחנו רוצים לשאול: כאשר נציבות המים מודיעה שהמים טהורים, מה משמעות ההודעה?

יעקב כהן: ושאלה שנייה, מה הכלים שבידם לקנוס את המזהמים?

יעקב כהן: אם נאמר שבאזור החוף יש תעשיות, מן ההווה ומן העבר, שמזהמות את המים, מה הקנסות המוטלים?

יעקב כהן: האם כל הקנסות הללו הם לא חוכא ואטלולא?

יעקב כהן: אני מבקש לשאול גם מה משך הזמן שחולף עד שמשרד הבריאות ונציבות המים מגלים את מוקד הזיהום.

יעקב כהן: כמה זמן זה אורך?

יעקב כהן: יתכן שעורכים ביקורת רק לעתים רחוקות ובינתיים המים מזוהמים כבר חודשים רבים.

יעקב כהן: לכן אני רוצה לקבל תשובות ברורות.

יעקב כהן: מה המדיניות לטווח ארוך לטיהור המים?

יעקב כהן: מה הכלים בידי נציבות המים לקנוס מזהמים?

יעקב כהן: ומה פירוש "זריקות ההרגעה" שהציבור מקבל על טוהר המים?

יעקב כהן: יש עלינו אחריות כבדה ועלינו לקבל תשובות ברורות לשאלות ששאלתי, ואולי נהיה חייבים לחוקק חוק בנושא.

יעקב כהן: תודה.

נאדיה חילו: תודה רבה.

נאדיה חילו: חבר הכנסת כהן מיקד ושאל שאלות מאוד מוגדרות.

נאדיה חילו: אני מציעה לדוברים הבאים שמייצגים את המשרדים להתייחס גם לשאלותיו ולנסות לענות עליהן.

נאדיה חילו: הוא שאל כמה זמן חולף עד שאתם מגלים את הזיהום.

ולרי פוהורילס: בשנת 2000 החלטנו, בעקבות הסקרים והפרסומים והזיהומים שנתגלו באקוויפר החוף, להגביר את תדירות הבדיקות שאנחנו עורכים בקידוחים.

ולרי פוהורילס: מאז אנחנו מבצעים בדיקות הרבה מעבר לנדרש בתקנות, פי שתיים עד פי שש מהנדרש.

ולרי פוהורילס: במסמך שהוצאתי כתבנו את מספר הבדיקות שאנחנו עורכים ברשת המים ובקידוחים: כ-8,000 בדיקות בשנה, הרבה יותר מהנדרש.

ולרי פוהורילס: זה נובע מהסיבה העקרונית, שיש בעיה חמורה מאוד של זיהום באקוויפר החוף.

ולרי פוהורילס: מאז שנת 2000 אנחנו עושים את זה.

ולרי פוהורילס: אנחנו קובעים כל שנה תוכנית דיגום, הקובעת את תדירות כל בדיקה ובדיקה בכל קידוח.

ולרי פוהורילס: פעם בחודש מבוצעות גם בדיקות כימיות.

נאדיה חילו: מה גיליתם?

ולרי פוהורילס: יש כאן פירוט, על-פי אילו קריטריונים אנחנו עושים את הבדיקות הללו: אם הקידוח נמצא בקרבת אזור מזוהם, ליד מוקד זיהום, אם יש יותר מפרמטר מזהם אחד בקידוח, או שריכוז של אותו פרמטר הוא מעל 30 אחוזים מהתקן אנחנו מגבירים באופן משמעותי מאוד את הבדיקות.

ולרי פוהורילס: כך אנו נוהגים מאז שנת 2000.

ולרי פוהורילס: השאלה כרגע האם נוכל להמשיך להבטיח את איכות המים או שמא ניתקל בבעיה בתוך פרק זמן קצר.

נאדיה חילו: מי אמור להשיב על השאלה הזאת?

ולרי פוהורילס: המסמך שהגשנו מטרתו להעלות את הנושא הזה.

ולרי פוהורילס: ברור לנו שמשרד הבריאות לא יוכל להמשיך להבטיח את איכות המים באקוויפר החוף – ואני מדברת על משך זמן של מספר שנים, לא על עשרות שנים – ונצטרך לפסול את האקוויפר הזה לשתייה.

ולרי פוהורילס: השאלה מאין נקבל מים חלופיים.

ולרי פוהורילס: חשוב מאוד שכל הנוגעים בדבר יישבו כבר היום ויקבלו החלטה מה לעשות בהמשך לגבי אספקת מים לשתייה מהאקוויפר.

ולרי פוהורילס: אנחנו במשרד הבריאות סבורים שיש לשקם את האקוויפר.

ולרי פוהורילס: צריך לשקם אותו, ולא לזנוח אותו ולקבל מים מותפלים מן הים או מים מן המוביל הארצי, אלה פתרונות לא נכונים.

ולרי פוהורילס: אבל ברור שההחלטה צריכה להתקבל על-ידי רשות המים, שהיא בעיקר האחראית על הנושא.

אורי שור: חייבים לשקם הכול, וחייבים את העזרה שלכם, בין היתר, וצריך לעשות עוד הרבה.

אורי שור: אין ספק שהאזרחים מאבדים את האמון במה שנקרא טוהר המים, בין היתר בשל כך שאין הם מודעים להבדל בין איכות המים במקורות המים ובין איכותם בברז, ויש הבדלים.

אורי שור: תרומת

אורי שור: כם הצנועה יכולה בהחלט להתחיל בדבר קטן: כל אימת שרואים בטלוויזיה שידורים מבית המחוקקים רואים את חברי הכנסת שותים מבקבוקים.

אורי שור: אם אתם לא שותים מקנקנים אלא רק מבקבוקים כאלה, למה שהציבור ישתה אחרת?

שלום גולדברגר: בתשובה לחבר הכנסת יעקב כהן: אני לא פותח את הבקבוק שקיבלתי.

שלום גולדברגר: אני שותה רק מים מהברז בכל מקום בארץ.

משה גפני: כבר זמן רב לא הייתי נוכח בישיבה מן הסוג הזה, אבל יש לי הסבר לעניין.

משה גפני: גברתי היושבת-ראש, אני רוצה להקדים ולומר שביחד עם מספר חברי כנסת, וביניהם חבר הכנסת דב חנין, הגשנו הצעת חוק המחייבת להודיע על זיהום של מי הים.

משה גפני: ועדת השרים לענייני חקיקה בממשלה הנוכחית התנגדה להצעת החוק.

משה גפני: אין לנו שום הסבר לכך, אנחנו לגמרי לא מבינים בשל מה ההתנגדות.

משה גפני: אני לא זוכר חוק אחד של איכות הסביבה שהממשלה היתה מלכתחילה בעדו.

משה גפני: לא היה דבר כזה.

משה גפני: תמיד היו מאבקים.

משה גפני: אנחנו כל הזמן נאבקים ומצליחים להעביר חוקים.

משה גפני: לכנסת יש יכולות גם אם הממשלות לדורותיהן לא עוסקות בעניין הזה בכלל, מתנגדות באופן טוטלי לחוקים הללו.

משה גפני: אנחנו יושבים כאן ומדברים על דבר חמור מאוד – הגברת ולרי פוהורילס ממשרד הבריאות אמרה שתוך מספר שנים לא נוכל לשאוב מים מאקוויפר החוף.

משה גפני: כלומר, כך הולך לקרות – מדינת ישראל הולכת לקראת קטסטרופה בתחום המים.

משה גפני: אם המדינה הולכת לקראת קטסטרופה, ברור שמי שאחראי על מניעת הזיהום היה צריך לנקוט בפעולות דרסטיות, אולם בל תהיה טעות, הממשלה לא נוקטת בפעולות דרסטיות.

משה גפני: היא לא עושה כלום, כלום, פשוט כלום.

משה גפני: חוק המים נמצא לנגד עיניי.

משה גפני: אדוני נציג רשות המים, דיברת על סעיף 20.

משה גפני: אני לא רואה איפה נקבע שאתם יכולים להטיל קנסות, איפה נקבע מה אתם רשאים לעשות.

משה גפני: אני לא מבין מלשון החוק מה היכולות שלך או של הממשלה או של מי שצריך לטפל בבעיה הדרסטית אותה ציינה נציגת משרד הבריאות.

משה גפני: מה אתם יכולים לעשות?

משה גפני: אם היום במזיד אחבל באקוויפר החוף מה תעשו לי?

משה גפני: תגידו לי שאני צריך לתקן את זה, ואם לא אתקן אז אתם תתקנו ותהיו הקבלנים שלי ואני אדרש לשלם עבור התיקון?

משה גפני: איפה נקבע בחוק דבר כזה?

משה גפני: אתה נציג הממשלה לצורך העניין במקרה הזה.

משה גפני: אתה מדבר על החוק.

משה גפני: נציג המשרד להגנת הסביבה אמר כאן שהחוק לא ברור.

משה גפני: מה אתם עושים בממשלה?

משה גפני: האם לא מתפקידכם להביא חוק ברור?

משה גפני: אני צריך להעביר חוק?

משה גפני: חבר הכנסת חנין צריך להעביר חוק?

משה גפני: מי צריך להעביר חוק?

משה גפני: אתם הרי רק מתנגדים להצעות החוק שלנו.

משה גפני: אם במשך כל-כך הרבה שנים החוק לא ברור, למה לא תיקנתם?

משה גפני: מתי הבאתם לכנסת הצעת חוק הקובעת שמי שמזהם את המים ויוצר בעיה דרסטית, קטסטרופה במדינה, ישלם על כך, כדי שאנשים יפחדו?

משה גפני: לשם מה יבואו לכאן נציגי התעשיינים?

משה גפני: מי ביקש אותם לבוא?

יעקב כהן: איזו ישועה תבוא לך מן התעשיינים?

משה גפני: לשם מה הם יבואו?

משה גפני: הרי אף אחד לא עושה להם שום דבר.

משה גפני: ראינו איך נציגי הבנקים הגיעו לכנסת, לוועדת הכלכלה, כאשר היה חשש שייקחו מהם כסף, שיורידו להם מכספי העמלות.

משה גפני: אנחנו רואים שמגיעים לכאן אנשים כאשר הם יודעים שאנחנו לא רק מדברים, אלא יכולים גם לבצע ולהטיל סנקציות.

משה גפני: הנושא הזה מופקר לחלוטין.

משה גפני: הדבר היחיד שהממשלה יודעת לעשות בעניין הזה, להתנגד לחקיקה שלנו.

משה גפני: היא לא יודעת שום דבר אחר לעשות.

משה גפני: למי מספרים את הסיפורים האלה?

משה גפני: איך מעיזים לבוא לוועדה של הכנסת, שתפקידה לפקח על העבודה שלכם בעניין הזה, ולהגיד: יש חוק לא ברור?

משה גפני: או שעל-פי החוק אנחנו כן רשאים?

משה גפני: אנחנו צריכים לפקח עליכם.

משה גפני: תגידו לנו בבקשה מתי בשנים האחרונות הטלתם עונש על מי שזיהם את מקורות המים?

משה גפני: תנו לנו דוגמאות.

נאדיה חילו: יש לכם תשובה ספציפית לעניין הזה?

אורי שלהב: יש הרבה דוגמאות.

אורי שלהב: ציינתי קודם שהוגשו הרבה תביעות כנגד מי שמזהם כעת.

אורי שלהב: אנחנו תופסים את המזהם, בוודאי.

אורי שלהב: אמרתי שלא זכור לי שהוגשו תביעות כנגד בעלי קרקע שמחזיקים בקרקע מזוהמת ולא מטפלים בזיהום בזמן שהם לא גרמו לזיהום.

משה גפני: אולי תוכל לתת לנו דוגמה על מקרה של עונש שמזהם קיבל.

גיא רשף: המשרד להגנת הסביבה תבע את תחנת דלק "פז" הסיירים.

גיא רשף: היא קיבלה עונש, קנס של רבע מיליון שקל.

גיא רשף: זה מקרה אחד, ולפי דעתי יש רבים כאלה.

קריאה: המצב שם השתפר?

קריאה: לא.

משה גפני: רבותי, יש לנו נסיון בעניין הזה.

משה גפני: צדק קודם מי שאמר שהחוק לא ברור.

משה גפני: הממשלה איננה עוסקת בחקיקה בעניין הזה, היא לא מביאה חוקים.

משה גפני: אני לא זוכר אפילו חוק אחד שהממשלה הביאה.

משה גפני: מה זאת אומרת שהחוק לא ברור?

משה גפני: אם החוק לא ברור – אתה הממשלה, תביא הצעת חוק ואנחנו נאשר אותה.

משה גפני: אני לא זוכר בשנים האחרונות שהממשלה הביאה איזו הצעת חוק המונעת זיהום.

משה גפני: הממשלה לא הביאה חקיקה.

משה גפני: הממשלה יודעת להגיד, ובצדק, נאמר גם כאן, שאנחנו נמצאים בסכנה קטסטרופלית בתחום המים, זה נכון.

משה גפני: גם לא צריך להיות מומחה גדול כדי לדעת את זה.

משה גפני: המדינה היתה צריכה להגן על עצמה בתחום הזה, כי בעוד מספר שנים עלולה להיות קטסטרופה.

משה גפני: לא רק שאתם לא עושים את המוטל עליכם.

משה גפני: אתם גם מונעים מאתנו, באמצעות הרוב הקואליציוני שיש לכם, באמצעות שרים היושבים בוועדת שרים לענייני חקיקה, שולחים פתקים המורים להם להתנגד להצעות חוק שלנו.

משה גפני: מעבר לזה לא עושים שום דבר.

משה גפני: אני לא זוכר בכנסת מקרה אחד ב-5 או 10 השנים האחרונות שהגיעה הצעת חוק אחת של הממשלה להגנה על מקורות המים, למניעת זיהום, ואני לא מדבר על האוויר.

משה גפני: בכל תחום שאנחנו מחוקקים הנוגע לאיכות הסביבה אנחנו עוברים מסע ייסורים.

משה גפני: אנחנו צריכים לנקוט בכל מיני תרגילים פוליטיים כדי להעביר חוקים שיגנו על התושבים.

אהוד פלג: אני מנכ"ל המועצה הישראלית לצרכנות.

אהוד פלג: קודם כול, אני מבקש לקבוע כי אספקת מים, ומים ראויים לשתייה, זה זכות צרכנית ממדרגה ראשונה, כפי שנאמר כאן קודם.

אהוד פלג: הצרכנים זכאים לדעת שהם יכולים לשתות את מי הברז בלי חשש.

אהוד פלג: השאלה אם זה המצב בפועל.

אהוד פלג: אמר כאן נציג משרד הבריאות שאַל לציבור לדאוג משום שהמים שמגיעים לברזים איכותם טובה.

אהוד פלג: אבל שני משפטים לאחר מכן שמענו ממנו, בדוגמה של בני-ברק, לשאלת חבר הכנסת גפני, שבמשך יומיים איחרה להגיע ההתרעה.

אהוד פלג: על כן נשאלת השאלה מה איכות המים שהם שתו באותם יומיים.

משה גפני: לא זאת היתה הבעיה שלי, אלא בעיתונים היה כתוב שמי-השתייה מזוהמים, ולאחר שבועיים משרד הבריאות הודיע שהמים נקיים, והיתה פניקה.

אהוד פלג: באתרעה שניתנה היה פער.

אהוד פלג: כנ"ל לגבי פרסומים מלפני 3 שנים, שבתל-אביב ב-40 רחובות יש צנרת מים מן הסוג הישן, שהותקנה לפני עשרות שנים, שמורכבת מאזבסט צימנט, והצנרת הזאת מתפוררת.

אהוד פלג: היתה סכנה שיהיו סיבי אזבסט במים.

אהוד פלג: לאן הסיבים האלה מגיעים אם לא לברזים?

אהוד פלג: כאן מדובר כבר במים שמגיעים לברזים.

אהוד פלג: ביקשנו אז במקום אחר, בשיתוף עם מכון התקנים, שתיעשה בדיקה של איכות המים.

אהוד פלג: משרד הבריאות מצא כי אין צורך לעשות שם בדיקה כזאת.

אהוד פלג: בבדיקה עצמאית שעשה מכון התקנים התגלו במקומות שנדגמו, אמנם לא סיבי אזבסט, אבל ירוקת ושאר חומרים שלא צריכים להימצא במים.

אהוד פלג: זאת כבר איכות מי-ברזים.

אהוד פלג: כך שהבעיה בסופו של דבר תגיע לברזים.

אהוד פלג: על-פי החוק הקיים, בכל מקום שמאותר מזהם יש סמכות לדרוש ממנו להגיש תוכנית לפתרון הזיהום הזה, ואם הוא לא עושה את זה בעצמו יש סמכות, שמוטלת על מנכ"ל רשות המים, להגיש תוכנית כזאת ולבצע ולגבות ממנו את עלותה.

אהוד פלג: כנ"ל לגבי חובה על התאגיד העירוני לאספקת המים להבטיח אספקת מי שתייה ראויים, לרבות תפעול ותחזוקה.

משה גפני: בכסף הזה לוקחים יועץ ...

שרה מרום שלו: אני שמחה מאוד שהדיון הזה מתקיים.

שרה מרום שלו: היו לנו כבר שני דיונים, ובכל אופן, כל האינפורמציה שקיבלנו טובה.

שרה מרום שלו: יחד עם זה, בכל הדברים האלה חלה חובה על ממשלת ישראל לטפל.

שרה מרום שלו: המים – זה אחד הדברים הכי חשובים לתושב.

שרה מרום שלו: אנחנו חיים על מים.

שרה מרום שלו: הדבר הראשון שאנחנו צריכים הוא מים.

שרה מרום שלו: לא יוכל להתקיים אדם בלי מים.

שרה מרום שלו: אנחנו חייבים לדאוג שהממשלה תטפל בכל הדברים האלה ותוציא הנחיות, הממשלה והרשויות המקומיות, כי כפי שנאמר כאן הרי כל המים בידי הרשויות המקומיות.

שרה מרום שלו: עלינו בהחלט לדרוש מהם שיטפלו בכל הדברים, בשיתוף עם משרד הבריאות ועם כל הגורמים האחרים.

שרה מרום שלו: לא ייתכן שמים מזוהמים יזרמו, גם ברחובות אנחנו רואים מים, ובכל אופן בברזים בבתים.

שרה מרום שלו: אתם מדברים על בקבוקי מים.

שרה מרום שלו: אתם שוכחים שלא מזמן ממשלת ישראל רצתה לעשות הסכם לייבוא מים מתורכיה.

שרה מרום שלו: כלומר, לא חושבים לטפל במים שנמצאים אצלנו, אלא חושבים על ייבוא מים מתורכיה.

שרה מרום שלו: אתם חושבים ששם המים טובים יותר?

שרה מרום שלו: הטיפול האינטנסיבי צריך להיות של ממשלת ישראל.

שרה מרום שלו: היא צריכה להטיל על משרד הפנים ועל הרשויות המקומיות לטפל במים ושלא יהיו לנו מים מזוהמים.

דבורה סיילס: אנחנו ב"אדם, טבע ודין" פנינו למשרד הבריאות, על-פי חוק חופש המידע, לבקש את נתוני איכות המים במקורות ספציפיים שונים.

דבורה סיילס: זה היה לפני כשנה, אך עד לרגע זה טרם קיבלנו נתונים.

דבורה סיילס: אני פונה אליך גברתי היושבת-ראש בבקשה לקיים דיון נוסף ולחייב את משרד הבריאות להציג בפני הוועדה את הנתונים על איכות מי-השתייה, כדי שפעם אחת נוכל לראות את הנתונים בצורה בהירה וברורה ולחשוב איך אפשר להתייחס לבעיות הזיהום.

נאדיה חילו: יש לכם נתונים שתוכלו להעביר לוועדה?

שלום גולדברגר: קודם כול, אני מתנצל.

שלום גולדברגר: העובדות נכונות.

שלום גולדברגר: אנחנו מכינים עכשיו דוח חמש-שנתי על איכות מי-השתייה במדינת ישראל, על איכות כל המים.

שלום גולדברגר: אנחנו לא יכולים להקדיש את הזמן שלנו גם לענות לבקשה המאוד כבדה מבחינה כלכלית-משאבית הזאת.

שלום גולדברגר: לצערנו התקציב שלנו מקוצץ.

שלום גולדברגר: נסיים את הדוח הזה והם יקבלו את כל הנתונים כמו כל עם ישראל.

נאדיה חילו: אפשר להעביר את הדוח לוועדה?

נאדיה חילו: תוך כמה זמן תסיימו את העבודה?

שלום גולדברגר: תוך מספר חודשים.

שלום גולדברגר: רק במחוז תל-אביב, כפי ששמעתם, בשנה האחרונה נערכו 8,000 בדיקות.

שלום גולדברגר: צריך לעבור על כל בדיקה כזאת, לראות שהדברים נכונים.

שלום גולדברגר: זה עבודה קשה וכבדה, ולצערנו המשאבים המוקדשים לנושא הזה מועטים.

שלום גולדברגר: הייתי שמח אילו הוועדה היתה פונה למישהו בבקשה להוסיף לנו משאבים.

שלום גולדברגר: ושוב, אני אומר, אלה תירוצים.

שלום גולדברגר: אני מסכים שאלה תירוצים.

שלום גולדברגר: זה המצב כרגע.

נאדיה חילו: אמרת שהמשאבים שלכם מצומצמים.

נאדיה חילו: מי צריך להוסיף עוד משאבים, משרד הבריאות או גוף אחר?

שלום גולדברגר: משרד הבריאות מרכז את כל נתוני איכות מי-השתייה במדינת ישראל בתיקים ובמחשבים שלו.

שלום גולדברגר: הוא מרכז מידע גם מספקים פרטיים, מהרשויות המקומיות ומחברת "מקורות".

שלום גולדברגר: הכול מרוכז אצלנו.

שלום גולדברגר: זה התפקיד שלנו.

שלום גולדברגר: אנחנו מוציאים דוח מדי שנה על הנושא המיקרוביאלי, אך על הנושא הכימי אנחנו לא מסוגלים להוציא דוח מדי שנה.

נאדיה חילו: בגלל מחסור בכוח-אדם?

שלום גולדברגר: בגלל עומס העבודה.

שלום גולדברגר: אנחנו רוצים מאוד.

דפנה מנגן: אני מהחברה להגנת הטבע בתל-אביב.

דפנה מנגן: אני מבקשת להתייחס לשני נושאים.

דפנה מנגן: האחד, לא מזמן, בשמחה רבה, נבחר הזוכה במכרז לרכבת הקלה והסתבר שהוא הולך לחפור באופן ישיר מתחת לקרקע.

דפנה מנגן: ניסינו לדעת האם יש לחפירה השפעה כלשהי על האקוויפר, על הזיהום באקוויפר, והאם הנושא נלמד ונבדק.

דפנה מנגן: אשמח מאוד לשמוע כעת תשובות מן הגורמים הרבים שנמצאים כאן.

דפנה מנגן: האם יש השפעה כלשהי לחפירה הזאת על האקוויפר?

דפנה מנגן: האם היא עלול להחמיר את המצב?

דפנה מנגן: האם זה עלול להשפיע על בארות מים?

דפנה מנגן: נושא שני שאני מבקשת להעלות וקצת להרחיב את היריעה, אמר חבר הכנסת דב חנין שמזהמים שנמצאים כיום בקרקעות משפיעים גם על זיהום המים, ולמזהמים האלה יש עוד השפעות, גם בגזים ובדברים אחרים.

דפנה מנגן: אני מציעה שייערך דיון נפרד על אותם מזהמים בקרקעות, שבסופו של דבר מטפטפים אל תוך האקוויפר וגורמים להמשך הזיהום באקוויפר.

דפנה מנגן: הדבר הראשון שחשוב הוא קבלת מידע.

דפנה מנגן: כרגע אין מידע מדויק על מה נשפך, איפה, אילו חומרים, מתי, כמה.

דפנה מנגן: המידע הזה לא זמין לציבור.

דפנה מנגן: דבר שני, יש השפעות כבר על היום-יום של הציבור.

דפנה מנגן: הסתבר לנו בדיון שהיה במשרד להגנת הסביבה שעצי פרי הגדלים באותו אזור נושאים פירות רעילים, אבל הציבור לא יודע על כך.

שלום גולדברגר: איפה?

דפנה מנגן: בשכונות המגורים, כמו למשל בנחלת יצחק.

שלום גולדברגר: לא בפירות.

שלום גולדברגר: עשו בדיקות בגזעי העצים.

שלום גולדברגר: לא עשו בדיקות בפירות.

דפנה מנגן: אז הם עשויים להיות פירות מזוהמים.

דב חנין: אין תקציב לבדיקת הפירות.

דפנה מנגן: אני מבקשת להרחיב את הדיון על המשמעויות של מזהמי הקרקע, לא רק דרך המים, ובמידת האפשר לתת מידע לציבור כדי שיוכל להימנע מפגיעה בעצמו.

דב חנין: בפני הוועדה הזאת מונחת כבר הצעת חוק שאושרה בכנסת בקריאה טרומית, בסיוע רב של עמותת "אדם, טבע ודין", שעוסקת בניסיון לתת תשובה רוחבית לשאלת הזיהומים בקרקעות, כולל מנגנונים שיממנו את הטיפול בבעיה הזאת.

דב חנין: זה כדור שנמצא כבר במגרשנו, במגרשה של הוועדה הזאת.

דב חנין: אני מקווה שנדע לטפל בכדור הזה במהירות רבה וביעילות, להביא את החוק הזה לאישור מוקדם ככל היותר.

ציפי רון: אני מייצגת את ארגוני הנשים ואת איכות הסביבה.

ציפי רון: בהמשך למה שאמרה נציגת החברה להגנת הטבע, אני רוצה לומר שבקידוחי הניסיון שנעשו לרכבת הקלה נמצאה קרקע מזוהמת רבה באזורים פתוחים, עד כדי כך שפורסם שיש בעיה להתמודד עם העניין הזה.

ציפי רון: הבעיה העיקרית היא רציפות הבדיקות של מי-השתייה.

ציפי רון: לא כל קידוח נבדק בפרקי זמן קבועים ועל-ידי אותה מערכת בדיקה.

ציפי רון: יש מספר מערכות שבודקות, יש הפרשים ספורדיים בין הבדיקות והמידע לא מגיע בצורה סדירה.

ציפי רון: לפיכך יתכן שאנשים ממשיכים לשתות מקידוח במקום כלשהו מבלי לדעת בכלל שיש בו בעיה.

ציפי רון: זה מקרין ישירות גם על דעת הקהל.

ציפי רון: בסקר שעשינו לפני מספר שנים התברר שהציבור פוחד ממי-השתייה ויש העדפה גדולה מאוד, למעלה מ-40 אחוזים מעדיפים להשתמש במים קנויים לסוגיהם השונים.

ציפי רון: יש לזה ביטוי חברתי וביטוי כלכלי גדול.

ציפי רון: אני סבורה שהדברים האלה צריכים להיבדק וצריכה להתקבל החלטה על תכיפות הבדיקות, על סדירותן, על מתן המידע בצורה סדירה, וכמובן על הפסקת אספקת המים מן הקידוח בצורה מסודרת, ולא כפי שנעשה היום.

ציפי רון: דבר מדאיג נוסף הוא הרצון להפריט את תאגידי המים ואת מערכת אספקת המים, מה שיכול להבטיח לנו אולי לא שיפור, אלא חרדות נוספות מפני מערכת הבדיקה ואספקת המים.

ציפי רון: נושא נוסף שהייתי רוצה להעלות – אמנם עילת הדיון כאן היתה הזיהומים באזור גוש דן, אבל אנחנו מכירים בעיות קשות מאוד גם באזורים מחוץ לגוש דן.

ציפי רון: אני יודעת למשל שעיריית ירושלים מפרסמת באופן סדיר למדי נתונים על איכות המים, אבל היא לא מפרסמת באופן קבוע גם את שיעור המתכות הכבדות ומזהמים אחרים במים, שלא נבדקים לעתים די תכופות.

ציפי רון: לכן המידע הזה לא מגיע אל מי שמספק את המים, וכמובן גם לא לציבור.

ציפי רון: לשאלה של חברת הכנסת נאדיה חילו, אנחנו יודעים היום שלמתכות כבדות מסויימות יש השפעות ברורות מאוד, בעיקר על הדור הצעיר, השפעה על רמת האי.

ציפי רון: קיו, על רמת האגרסיביות וכן הלאה, הדברים האלה ידועים.

ציפי רון: כל יום שהנושא לא מטופל כשורה עולה לנו בבריאות באופן ישיר.

שמעון צוק: יש לי שתי תוספות.

שמעון צוק: שאלו מה הממשלה עושה.

שמעון צוק: אני מבקש לידע אתכם, ב-1994, לאחר דוח מבקר המדינה על איכות המים, החליטה ממשלת ישראל על הקמת מינהלת לתיאום הטיפול באיכות מי-השתייה.

שמעון צוק: נציב המים אמור היה לעמוד בראש המינהלת והיא היתה אמורה לרכז פונקציות ממשרד הבריאות ומן המשרד להגנת הסביבה.

שמעון צוק: המינהלת התכנסה פעמיים.

שמעון צוק: אחר-כך היתה החלטת ממשלה נוספת, אחרי דוח מבקר המדינה 51ב' בשנת 2000, ושוב נתכנסה המינהלת פעם אחת וזהו.

נאדיה חילו: זאת בוודאי לא הדוגמה היחידה שיש לנו על כל מיני גופים שמוקמים ובסוף לא מתכנסים.

שמעון צוק: אני קורא לראש רשות המים החדש, פרופ' אורי שני שהתמנה ב-1 בינואר, להרים את הכפפה, לפעול בנושא הזה כדי שיהיה אכן גישור בין כל הגורמים.

שמעון צוק: להערכתי יש צורך להקים צוות מיוחד לטיפול בנושא הזה שתפקידו לגשר בין כל משרדי הממשלה.

שמעון צוק: שאלו כאן מספר פעמים מתי אנחנו יודעים והאם הציבור יודע.

שמעון צוק: המקרה של רמת השרון הוא מקרה קלאסי.

שמעון צוק: בהתחלה היה זיהום בחנקות וכרומטים, אז התחילו לטפל בחנקות ובכרומטים.

שמעון צוק: אחר-כך עשו סקר גדול יותר והתברר שיש פרה-כלורט, שזה חומר מסוכן אחר שלא נבדק.

שמעון צוק: לכן יש צורך לעשות סקירה תברואתית סביבתית לכל מקורות המים כדי לדעת מה הם הגורמים ולא לחפש בפינצטה אי-אלו מזהמים שקיימים בשטח.

יעקב מור: אם שאלות היו מופנות לשלטון המקומי הייתי שמח להשיב, אולם מאחר ומתעסקים עם השלטון המרכזי אז אנחנו מקשיבים בעניין.

יעקב מור: בעיריית גבעתיים, אותה אנו מייצגים, הבדיקות של איכות מי-השתייה מפורסמות באינטרנט, באתר של העירייה.

יעקב מור: אחת לשנה אנחנו בודקים גם מתכות כבדות.

יעקב מור: יש לנו מערכות טיהור על הבארות, לפני שהמים מגיעים לברז.

יעקב מור: כך שבגבעתיים איכות המים בהחלט טובה.

אהוד פלג: אני רוצה להתייחס לדברים שנאמרו כאן ולבקש, מעבר לפעולות לטווח ארוך, בנושא צריכת המים, שהיא פעולה יום-יומית שמתבצעת מספר פעמים ביום על-ידי כלל האוכלוסייה, יש חשיבות לדעת בזמן אמיתי שאפשר אכן לשתות את המים.

אהוד פלג: אחד הדברים שלא שמענו כאן – שמענו על בדיקה אחת לשנה של מתכות כבדות – האם יש בדיקה ברמה יומית של איכות מי-השתייה בברזים, המים ששותים התושבים?

אהוד פלג: זאת השאלה שאני מבקש לשמוע עליה כאן תשובה.

שלום גולדברגר: אתייחס לדברים שאמר עו"ד אהוד פלג, ואתחיל עם הדברים שאמרת בסבב הקודם של הדברים שלך.

שלום גולדברגר: לדברים שאמרת אין ביסוס מקצועי וחבל שנאמרו בפורום שיש לו הד תקשורתי לפני שביררת את הדברים מבחינה מקצועית.

שלום גולדברגר: הדברים האלה יוצרים את כדור השלג, שבסופו של דבר אנשים חושבים שהמים שהם שותים בברזים לא טובים, ואני אפרט.

שלום גולדברגר: לאזבסט במים, למשל, אין שום השפעה על הבריאות.

אהוד פלג: אני מוחה.

קריאה: משרד הבריאות אומר שאפשר לשתות אזבסט ואין לזה שום השפעה על הבריאות?

שלום גולדברגר: אם תמשיך בצורה הזאת, זאת דרך הפעולה, זאת דרך ההתייחסות לאנשי מקצוע שאומרים לך דברים, בסדר.

שלום גולדברגר: בסדר, הבנו את רמת הדיון.

שלום גולדברגר: המים של תושבי בני-ברק מוגנים בחגורה ושלייקעס.

שלום גולדברגר: על אף שהם קיבלו את ההודעה יומיים לאחר שהנושא נתגלה לא היה שום סיכון בריאותי לתושבי בני-ברק לשתות את המים הללו גם במשך היומיים הנוספים.

שלום גולדברגר: יש לנו כל-כך הרבה מקדמי ביטחון על איכות מי-השתייה שאין שום סכנה בריאותית.

שלום גולדברגר: אני בהחלט שלם עם ההתנהגות שלנו בבני-ברק.

שלום גולדברגר: ההודעה לתושבי בני-ברק הייתה מטעם משרד הבריאות.

שלום גולדברגר: אין לנו בדיקות און-ליין על כל ברז בכל מקום, גם לא יהיו ולא צריך שיהיו.

שלום גולדברגר: התהליכים ידועים לנו והם לוקחים עשרות שנים.

שלום גולדברגר: הזיהומים שאנחנו מוצאים היום במי-התהום הם מלפני עשרות שנים.

שלום גולדברגר: לא צריך לבדוק כל רגע את המים בברז כדי לדעת דברים שקרו לפני חמישים שנה.

שלום גולדברגר: המים האלה נבדקים הרבה פחות ממי הברז.

ציפי רון: הציבור מצביע ברגליים.

שלום גולדברגר: למרות זה הציבור מצביע ברגליים, והשאלה למה.

נאדיה חילו: תודה רבה.

נאדיה חילו: היה ברור שבישיבה אחת לא נפתור את כל הבעיה.

נאדיה חילו: לפני שאביא את הצעת הסיכום של הוועדה אני מבקשת לתת לחברי חבר הכנסת דב חנין, המציע של הדיון החשוב הזה, אפשרות לומר שני משפטים.

דב חנין: תודה רבה.

דב חנין: הישיבה הזאת של הוועדה היא פעמון אזעקה.

דב חנין: אנחנו נמצאים בדקה התשעים לפני שקורה משהו חמור ביותר.

דב חנין: נאמרו בוועדה דברים ישרים וגלויים, שיש סכנה שאקוויפר החוף של מדינת ישראל ייפסל לשתייה.

דב חנין: זוהי סכנה גדולה וקיומית, סכנה שהציבור הישראלי צריך להתעורר אליה, הכנסת בישראל צריכה להתעורר וממשלת ישראל צריכה להתעורר.

דב חנין: נביא לכך ביטוי גם בהחלטה שנקבל בוועדה.

דב חנין: משפט נוסף להערה של גברת רון, בנושא ההפרטה.

דב חנין: הוועדה הזאת עמדה בכבוד במבחן הזה.

דב חנין: כבר הביאו לוועדה הזאת הצעת חוק תאגידי מים וביוב ולמרות שהממשלה תמכה בה הכשלנו אותה בוועדה כי לא היו בה בלמים מפני סכנת ההפרטה.

דב חנין: אני מקווה שהוועדה הזאת תדע להמשיך ולעמוד באומץ, קואליציה ואופוזיציה כאחד, להגנת המקורות הבסיסיים הציבוריים של מי-השתייה בישראל ולמציאת פתרונות, שלא יהיו פתרונות של הפרטה, אלא פתרונות של אחריות ציבורית.

דב חנין: תודה רבה.

נאדיה חילו: כך גם אני מקווה.

נאדיה חילו: בעניין הזה בהחלט אין הפרדה בין קואליציה ואופוזיציה.

נאדיה חילו: כאשר מדובר על מים ועל בריאות התושבים, על זיהומים ועל הרעלה, כל חברי הכנסת מכל סיעות הבית מחויבים לעניין.

נאדיה חילו: כך לפחות אני רואה את הדברים.

נאדיה חילו: הצעה לסיכום: 1) ועדת הפנים והגנת הסביבה מביעה דאגה קשה מהרחבת הזיהומים ומן ההידרדרות הקשה במצבו של אקוויפר החוף, מקור מרכזי לאספקת מי-שתייה בישראל.

נאדיה חילו: הוועדה מתריעה מפני הסכנה הקרובה, שאקוויפר החוף כולו ייפסל לשתיה.

נאדיה חילו: 2) הוועדה קוראת לממשלת ישראל לאמץ לאלתר תוכנית פעולה להצלת אקוויפר החוף על בסיס שיתוף פעולה הדוק בין כל רשויות המדינה הנוגעות בעניין והקצאת תקציבים מתאימים ומספיקים.

נאדיה חילו: 3) הוועדה קוראת לגורמים המוסמכים להפעיל בנחרצות סמכויותיהם בתחום הגנת המים ואיכותם.

נאדיה חילו: הוועדה תפעל לקידומה המהיר של חקיקה להגנת המים בישראל, ובין היתר לקידום חוק "המזהם משלם" וחוק הטיפול בקרקעות מזוהמות, שנמצאים בפניה.

נאדיה חילו: 4) הוועדה תקיים דיון מעקב להמשך הטיפול בזיהום מי התהום באקוויפר החוף.

נאדיה חילו: אם עד אז יהיו נתונים נוספים, אני מבקשת להעביר אלינו את הדוח שיהיה הכלי לדיון הבא.

נאדיה חילו: תודה רבה.