ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 169, 2007-02-19 11:00

משה שרוני: צהריים טובים.

משה שרוני: אני פותח את הישיבה בנושא הצעת חוק דמי מחלה (תיקון- העדרות של הורה לילד עם מוגבלות), התשס"ו -2006 שהעלו חברי הכנסת חיים אמסלם, עמי איילון, זאב אלקין, ניסים זאב, נדיה חילו ישראל חסון, אברהם מיכאלי, מיכאל מלכיאור.

משה שרוני: רשות הדיבור לחבר הכנסת חיים אמסלם, בבקשה.

חיים אמסלם: תודה.

חיים אמסלם: הצעת החוק שהבאנו אני וחברי חה"כ איילון מדברת להיות הגיוני ולהתחשב במשפחות אלה שלא שפר עליהן חלקן ויש להם ילד עם מוגבלות והם צריכים ללוות אותו לטיפולים, לייעוצים פסיכולוגיים כאלה ואחרים ואין דרך אחרת ואין ברירה אחרת כי מדובר פה באנשים עם מוגבלות ואי אפשר למצוא תחלופה לזה שאחד ההורים יתלווה ויפסיד יום עבודה.

חיים אמסלם: החוק מאפשר לזקוף 15 ימים של היעדרות בשנה לצורך הנושא של השגחה וליווי אנשים עם מוגבלויות.

חיים אמסלם: 15 ימים אלה באים על חשבון תקופת ימי המחלה או ימי חופשה שהוא לא ניצל אותם ורוצה לזקוף אותם לכך.

חיים אמסלם: עד כאן הדבר יפה ומתבקש.

חיים אמסלם: אנחנו מבקשים להבין שמי שיש לו ילד עם מוגבלות בבית נמצא במצוקה בכל ימות השנה ולכן צריך ללכת לקראתו ולאפשר לו, במידה שיש לו בן זוג שלא ניצל את ימי המחלה או ימי החופשה – להעביר אותם אליו ואם הוא הורה יחיד להגדיל לו אותם מ-15 יום בשנה ל-30 יום בשנה.

משה שרוני: מה עושים עם עובדי המדינה שיש להם 30 ימי מחלה בשנה?

חיים אמסלם: אנחנו מבקשים להתחשב בדבר הגיוני ולתת אפשרות לנצל את מה שהוא יכול היה לנצל.

חיים אמסלם: אנחנו יודעים בדיוק מה קורה בימי חופשה ובימי מחלה.

חיים אמסלם: לכן, למי שיש ילד כזה במשפחה, לרוב, לצערנו גם את ימי החופשה שלו ההורה לא יכול לנצל כי הראש שלו עם הילד, מי יטפל בו ומי ישגיח עליו ולכן מדובר כאן בדבר הגיוני.

חיים אמסלם: נקודה חשובה נוספת שיש להדגיש היא שאנחנו מאפשרים לא רק להורה להשתמש באפשרות הזאת אלא גם למי שמוגדר בחוק כאפוטרופוס כי יש הורים לילדים כאלה שלא יכולים לטפל בילד ובית המשפט מינה להם אפוטרופוס שמטפל בילד.

חיים אמסלם: לכן ראוי שיתאפשר לו לנצל כמו ההורים את אותם ימים שאנחנו מקווים שהחוק יאפשר לו.

עמיחי אילון: חה"כ אמסלם אמר את הדברים בצורה מאוד ברורה.

משה שרוני: משרד התמ"ת, בבקשה.

דבי אליעזר: עמדת הממשלה היא לתמוך בכפוף לתאומיי נוסח, צר לי שבגלל קוצר הזמן לא יכלו להביא נוסח שתואם עם כל הגורמים.

דבי אליעזר: אנחנו מברכים על הצעת החוק וחושבים שהיא ראויה.

דבי אליעזר: יחד עם זאת אנחנו חושבים שצריך לחשוב על ביצוע איזונים ראויים כדי שלא נפגע יתר על המידה במעסיקים.

דבי אליעזר: לדוגמא, דיברתי עם היועצת המשפטית של הוועדה, אין לנו הגדרה מה זה השגחה וליווי מיוחדים של אדם עם מוגבלות.

דבי אליעזר: בשונה מהורים שיכולים להיעדר מעבודתם מכוח אותו חוק בשל מחלת הילד שלהם, כאן אין הגבלה של שנים של אותו אדם עם מוגבלות, כלומר לא משנה בן כמה יהיה האדם עם המוגבלות ההורה יוכל להיעדר.

משה שרוני: בן אדם עם מוגבלות יכול להיות גם בן 55.

דבי אליעזר: נכון אבל אנחנו צריכים לעשות איזונים כדי לא לפגוע יתר על המידה במעביד שמשלם את ימי המחלה של אותו עובד.

משה שרוני: בסך הכול מדובר ב-15 יום בשנה, מתוך 365 ימים.

דבי אליעזר: ההצעה קובעת שהעובד יכול לזקוף את הימים האלה או מימי המחלה או מימי החופשה לפי בחירתו.

דבי אליעזר: כשאנחנו אומרים לזקוף אנחנו מפנים לחוק דמי מחלה, שזה בסך הכול עד 90 ימים.

דבי אליעזר: לפי החוק בפסיקה של בית הדין הארצי לעבודה בסוף נובמבר 2006 בקשר לסעיף מקביל בקשר לעובד שיש לו בן עם מחלה ממארת - ניתנה פסיקה של שתי עובדות שהילד שלהם חלה במחלה ממארת וביקשו לזקוף את ימי המחלה לימי המחלה שניתנים לו מכוח הביטוח שהמעביד מבטח את העובדים בקרן ימי מחלה.

דבי אליעזר: לפי חוק ימי מחלה אפשר לפטור את המעביד מתשלום ימי המחלה.

דבי אליעזר: הפסיקה קבעה שחוק דמי מחלה הוא נפרד ממחלת ילד ולכן לא ניתן לזקוף את הימים האלה על חשבון הקרן, והוא פותח פתח שהמעביד יישא בימים האלה.

דבי אליעזר: אנחנו צריכים לחשוב איך ניישם את הדברים האלה.

דבי אליעזר: אני מצטערת שלא הבאנו נוסח לכאן.

דבי אליעזר: אני סבורה שלא יקרה כלום אם נאשר לקריאה ראשונה ובתנאי שנתאם את הנוסח לקריאה שנייה ושלישית.

משה שרוני: תודה, התאחדות התעשיינים בבקשה.

חזקיה ישראל: הרעיון הגלום בהצעת החוק הוא חיובי ואין לנו בעיה אתו.

חזקיה ישראל: יחד עם זאת יש לנו מספר שאלות שהיינו מבקשים התייחסות אליהן בהצעת החוק.

חזקיה ישראל: הצעת החוק אינה מפרידה בין מעסיק קטן וגדול.

חזקיה ישראל: ואם אני רואה בעיני רוחי מעסיק שמעסיק 2 עובדים, צריך להתמודד עם העסק הזה.

חזקיה ישראל: אנחנו לא נגד אבל צריך למצוא איזון.

חזקיה ישראל: דבר שני, העלתה חברתי את הנושא שהמעסיק מפריש לקרן לימי מחלה לצורך תשלום ימי המחלה.

חזקיה ישראל: אם בקרן לא יפרישו - המעסיק יצטרך לשלם פעמיים.

חזקיה ישראל: פעם אחת להפריש את ימי המחלה ופעם שנייה שזה יחוייב.

חזקיה ישראל: דבר שלישי, לא ראינו התייחסות לאפשרות של בן זוג שאינו עובד.

חזקיה ישראל: האם הוא יכול ללוות.

חזקיה ישראל: בגדול אנחנו רואים בחיוב את הרעיון אבל רק צריך למצוא איזונים כדי שהעסק יצא לדרך אבל לא יפגע במעסיקים.

מטי גרינברג: אנחנו תומכים בהצעת החוק.

מטי גרינברג: אנחנו מכירים את הנושא מקרוב בקרב עובדי המדינה - - -

משה שרוני: עם ההערות של האדון.

מטי גרינברג: בוודאי.

מטי גרינברג: אני יודעת שמעסיקים רבים מאפשרים לעובדים להשלים את השעות החסרות ולא להשתמש בימי המחלה.

מטי גרינברג: בנושא של קרן מחלה, כידוע לכם, עובד שאין לו ימי מחלה אפשר לפנות לקרן ימי מחלה ולבקש ימים מאותה קרן ולכסות את אותם ימי מחלה שהעובד השתמש לצורך מחלה של ילדיו או משפחתו.

מטי גרינברג: אנחנו בהחלט תומכים בזה, אנחנו רואים בהצעת החוק גם הצעה מוסרית והיא גם פותרת את הבעיה הכלכלית שהמשפחה נמצאת בתוכה בגלל הנושא של מחלת הילד.

מרדכי רון: אנחנו בהסתדרות הלאומית כמובן בעד החוק אבל אני רוצה להעלות סוגיה נוספת.

מרדכי רון: בזמנו עד שלא חוקק חוק שמגן על נשים בטיפולי הפריה, היעדרות לצורך טיפולי הפריה, הייתה עילה למעסיקים לפטר אישה מהעבודה.

מרדכי רון: אני מאוד מפחד שהחוק הזה אם לא תתווספנה לו הגנות ישמש עילה בידי מעסיקים לפטר.

מרדכי רון: הם יאמרו: יש לו ילד עם מוגבלויות, הוא צריך להיעדר מדי פעם 15 יום, אני לא צריך את העובד הזה אני אפטר אותו.

דן אורן: מה לעשות שזה החוק המרכזי בנושא?

מרדכי רון: זה חוק שוויון לאנשים עם מוגבלויות אבל זה לא חוק שוויון לעובד שיש לו - - -

דן אורן: אתה טועה.

מרים כהן: אנחנו במשרד הרווחה בהחלט מברכים ועוד יותר מכך על הצעת החוק.

מרים כהן: החוק יבוא לעזרת הורים כדי לגדל את ילדיהם בכבוד בביתם ולא יאלצו לעיתים מתוך עומס להוציא את הילדים מחוץ לבית, או להישאר בבית ולוותר על עבודה שהיא לעיתים גם צורך וגם הכנסה כדי לעזור בפרנסת המשפחה.

מרים כהן: בנוסף, אנחנו רואים פעמים רבות שהורים מתמסרים לילד עם המוגבלות והמשפחה מסביב סובלת ואם יש בעיות המדינה משלמת הרבה יותר עם יתר הילדים ולעיתים גם הזוגיות נפגעת ואנו סבורים שאם אנחנו מקלים עליהם בעוד תחום – נוכל רק לעזור להיות קצת יותר נאורים.

מרים כהן: לאחרונה אין כמעט נטישות בבתי חולים.

מרים כהן: אני חושבת שכשהורים יודעים שיש להם שירותים, אפשרות להיעדר מהעבודה - יהיה קל יותר בהתלבטות כשנולד ילד עם מוגבלות כי הם ידעו שיש להם תמיכות נוסף לשירותים שהתפתחו ע"י משרדנו ואחרים.

מרים כהן: זה בתוך רצף של חוק מוגבלויות ומדינה נאורה יכולה בהחלט להתברך בחוק הזה וגם מספר הימים המדובר אינו גבוה.

מרים כהן: אדי וייס המדיניות של המדינה וגם של משרד הרווחה היא לשלב ככל האפשר אנשים עם מוגבלות בקהילה.

מרים כהן: ההצעה הזאת מקדמת את המדיניות הזאת.

מרים כהן: יש להתחשב בכך שהטיפול באדם עם מוגבלות הוא טיפול אחר לעומת ילדים רגילים ולכן צריך להתחשב בזה.

יוסי גווילי: אנחנו בנציבות שירות המדינה תומכים בהצעת החוק וגם פועלים לפיה הלכה למעשה כבר היום.

משה שרוני: תודה.

משה שרוני: חבר הכנסת אמסלם, בבקשה.

חיים אמסלם: הייתי רוצה להתייחס לנקודה השלישית שהעלה דובר התאחדות התעשיינים.

חיים אמסלם: אתה העלית נקודה שבמידה ובן הזוג השני לא עובד, לשון הצעת החוק שלנו כן נותנת מענה לנקודה הזאת.

חיים אמסלם: עובד שהוא הורה לאדם עם מוגבלות – יש לו 15 ימים.

חיים אמסלם: במידה שיש לו בן זוג עובד הוא יכול לזקוף את 15 הימים לבן הזוג העובד.

חיים אמסלם: במידה והוא הורה יחיד נותנים לו 15 ימים.

חיים אמסלם: כלומר, במידה והוא לא הורה יחיד ואין לו בן זוג שעובד, ההיגיון אומר שבן הזוג שלא עובד ייקח את 15 הימים אליו.

חזקיה ישראל: זה בדרך של פרשנות.

חיים אמסלם: זה עניין של הבנה.

חיים אמסלם: מי שקורא את החוק מבין.

הילה לוגסי: השאלה אם שני ההורים יכולים לקחת את ה-15 יום?

חיים אמסלם: למה לא?

חיים אמסלם: בוודאי שכל אחד יכול לקחת 15 יום.

חיים אמסלם: אולי צריך יותר הדגשים, אבל הדברים ברורים.

דן אורן: אנחנו במשרד המשפטים מצטרפים להצעת החוק, תומכים בה ורואים בה נדבך חיובי בשילוב אנשים עם מוגבלויות ברוח חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

דן אורן: מבחינה היסטורית, התיקון לחוק דמי מחלה היה בכל הנוסחים של הצעת חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות.

דן אורן: חברי מהסתדרות העובדים הלאומית מעלה את השאלה של הגנה על עובדים כאלה בפני פיטורין וההגנה הזאת כלולה בחוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות כי אותו פרק תעסוקה שכולל את ההגנה גם התייחס לעובדים עם קרובים וילדים עם מוגבלויות שסמוכים על שולחנם.

דן אורן: לגבי דברי חברתי ממשרד התמ"ת, אני מצטרף ורוצה לחזק.

דן אורן: אנחנו רוצים להיות שותפים למלאכת החקיקה עם הכנסת וזה התנאי לתמיכה, שנאזן ונלבן את כל הנקודות כאן.

דן אורן: לצערי, לא באו במגע אתנו לפני הדיון הזה וגם אנחנו לא הספקנו לבוא במגע עם חברי הכנסת.

דן אורן: לכן אני לא רואה את הנוסח הזה כבשל לקריאה ראשונה.

דן אורן: אני מציע שתינתן לנו הזדמנות לקיים דיון פנימי בממשלה כדי לבדוק את הנקודות עם היועצת המשפטית של הוועדה ועם חבר הכנסת המציע ולהגיע איתם לתאום ואז הנוסח יהיה בשל לקריאה ראשונה.

משה שרוני: חבר הכנסת המציע לא מסכים עם דבריך.

דן אורן: אז זו הפרה של ההסכמה שלנו עם הממשלה.

חיים אמסלם: אני מוכן לדבר אחרי הקריאה הראשונה.

משה שרוני: לחברי הכנסת יש יותר כוח מאשר לממשלה.

משה שרוני: בבקשה מטה מאבק הנכים.

רוני שכטר: אני מאוד מברך על הצעת החוק הזאת, אני חושב שהיא מאוד חשובה.

רוני שכטר: בהקשר לנקודה השלישית שהעלה מר ישראלי, אני רוצה לציין שבפרקטיקה ממה שאני מכיר בשטח, לא שני ההורים בדרך כלל מלווים את ילדיהם באופן שווה.

רוני שכטר: תמיד יש הורה אחד יותר דומיננטי.

רוני שכטר: אני לא בטוח שיהיה חכם להתייחס לבן זוג שאינו עובד לעומת בן זוג שעובד שהרי בפרקטיקה פעמים רבות דווקא זה שעובד הוא הדומיננטי יותר בתמיכה בילד.

נועה וגנר: ואם נציע שרק אם בן הזוג לא מסוגל להשגיח על ילדו, לא מסוגל ללוות אותו אז ההורה העובד יוכל לנצל את כל 30 הימים?

חיים אמסלם: כן.

נועה וגנר: אבל זה יהיה עניין של מסוגלות ומשרד התמ"ת יצטרך לקבוע בתקנות מי יתן את האישור, האם עובדת סוציאלית שמטפלת במשפחה תיתן את האישור, אלו דברים שיקבעו בתקנות.

חיים אמסלם: זה מסובך.

נועה וגנר: יש אי מסוגלות אם ההורה הנוסף בעצמו חולה או לא יכול לבוא.

נועה וגנר: צריך להתייחס גם למצב הזה.

חיים אמסלם: אבל אז יש צורך לקבוע מי יקבע את הדבר.

נועה וגנר: בכל מקרה שר התמ"ת שיקבע תקנות לפי החוק הזה יצטרך לקבוע למשל מה ההשגחה והליווי הנחוצים.

נועה וגנר: אנחנו מדברים פה על השגחה וליווי מיוחדים.

משה שרוני: למה משרד התמ"ת?

משה שרוני: למה לא משרד הרווחה?

משה שרוני: אדי וייס יכול להיות שיש קשר רגשי מיוחד דווקא בגלל הצרכים המיוחדים של אותו ילד הוא זקוק להורה מסוים.

משה שרוני: כלומר שההורה שרגיל ללוות כבר בקי בצרכים.

משה שרוני: אבל משרד הרווחה מומחה לזה ולא משרד התמ"ת, חברת הכנסת סולודקין, בבקשה.

מרינה סולודקין: ראשית זה חוק מאוד חשוב ומבורך.

מרינה סולודקין: בוודאי שהעובדים הסוציאליים יכולים להמליץ.

מרינה סולודקין: אבל אני שומעת שלא לכולם יש עובדים סוציאליים מלווים וצריך לחשוב גם על זה.

מרינה סולודקין: לכן אני מציעה למציעים לחכות.

דן אורן: זה חוק של משרד התמ"ת.

דן אורן: יש פה נקודה חשובה ביותר.

דן אורן: כל הרוח של חוק שוויון זכויות לאנשים עם מוגבלות זה שענייניהם של אנשים עם מוגבלויות זה לא רק עניין של רווחה אלא שיש השתלבות בכל התחומים, כולל בתחום העבודה.

דן אורן: לכן זה חוק של משרד התמ"ת ולכן השר הממונה הוא שר התמ"ת.

משה שרוני: מה עמדת משרד הרווחה?

משה שרוני: אדי וייס אנחנו מסכימים עם דן אבל אנחנו מבקשים לתאם גם אתנו את ההמשך כי בכל זאת המשרד שלנו מכיר את הצרכים - - -

דן אורן: אבל השר הממונה על החוק הזה הוא שר התמת.

משה שרוני: בהתייעצות עם הרווחה.

מרים כהן: התוספת שלך של התייעצות עם הרווחה היא חשובה.

דבי אליעזר: נתאם את זה לקראת הדיונים הבאים ונביא עמדה משותפת של הממשלה.

משה שרוני: שבוע ימים?

דן אורן: בתוך שבועיים.

שרונה מזרחי: להיכנס עכשיו למסוגלות של ההורה השני עלול לסבך את המצב לגמרי כי העובדות הסוציאליות לא כולן מטפלות במשפחה, לא כולן מכירות את ההורה השני ואז ההורה יצטרך להסביר שההורה השני הוא זה שעושה את כל הסידורים גם אם אני חזק ובריא, עדיין ההורה השני קשור יותר רגשית, הילד לא מוכן ללכת עם האם.

שרונה מזרחי: יהיו דיונים רק בשביל ללכת לתור לרופא.

שרונה מזרחי: כשמדובר על השגחה וליווי לא מדובר רק על ללכת איתו לרופא.

שרונה מזרחי: זה גם שמודיעים מהיום למחר שיש שביתה ואז אחד ההורים צריך להישאר איתו ואז איך בדיוק אפנה לעובדת הסוציאלית לעשות תהליך שתקבע אם אני מסוגלת או לא.

שרונה מזרחי: להתחיל לקבוע כעת איזה הורה מסוגל ואיזה לא ולאיזה סוג של השגחה זה יסבך ויטרפד לגמרי את החוק.

שרונה מזרחי: רק להדגיש, דיברו פה שהחוק אינו מאוזן.

שרונה מזרחי: אני חושבת שהחוק מאוד מאוזן.

שרונה מזרחי: הביטוי: השגחה וליוויי הוא מאוד רחב משום שמדובר בהמון סיטואציות.

שרונה מזרחי: לא מדובר רק על זה שהוא הולך לרופא אלא מדובר גם על שביתה במקום העבודה או שבאותו יום הוא קם עם התקף ואינו מוכן ללכת למקום העבודה.

שרונה מזרחי: מדובר על המון מקרים ולכן אי אפשר להגביל את זה.

עמיחי אילון: נוסח החוק נראה לי ראוי.

עמיחי אילון: אני חושב שאנחנו הולכים ומסבכים אותו.

משה שרוני: יש לי הצעה, תהיה קריאה ראשונה ובינתיים כל הצדדים ידברו ביניהם עד שמעז יצא מתוק.

עמיחי אילון: נכון שהשכינה בפרטים אבל אי אפשר לעקר את הרעיון המרכזי דרך כל הפרטים.

עמיחי אילון: אנחנו מדברים על משפחות שנמצאות במצוקה גדולה שלא באשמת אף אחד.

עמיחי אילון: אנחנו רוצים לעזור להן אבל אני חושש שמרוב עיסוק בפרטים ובהרבה מאוד הגנה על מעסיקים - - -

משה שרוני: העזרה תברח.

עמיחי אילון: בדיוק.

עמיחי אילון: לכן אני מקבל מה שאתה מציע להעביר בקריאה ראשונה.

עמיחי אילון: עד אז כולם יבואו, נשב פעם נוספת.

עמיחי אילון: אני אומר מראש שהנטייה שלי היא כמה שפחות להוסיף.

נועה וגנר: אם אפשר להעיר לשני נושאים עוד לפני קריאה ראשונה.

נועה וגנר: לגבי נושא בן הזוג שעובד.

נועה וגנר: לפי החוק הרגיל אם בן הזוג עצמאי ולא נעדר ממשלח ידו, זה לא קיים לגבי הורה לילד במחלה ממארת אבל יכול להיות שכדאי להכניס את זה לכאן.

נועה וגנר: בהצעה שאם בן הזוג השני עובד, הראשון יוכל לקחת את כל 30 הימים.

נועה וגנר: אם בן הזוג השני עצמאי, יש לו עסק והוא לא נעדר - - -

מטי גרינברג: הוא מקבל זיכוי ממס הכנסה לתקופה הזאת שהוא חולה.

נועה וגנר: זה לא מצוין פה.

נועה וגנר: השאלה אם יש הזדמנות להכניס את זה פה?

נועה וגנר: הנושא של המסוגלות ייבדק לקראת קריאה שנייה ושלישית.

מרים כהן: רק אם בן זוג אחד לא עובד.

נועה וגנר: הכוונה היא שאחד מבני הזוג עובד.

נועה וגנר: זה שמבקש לנצל את דמי המחלה שלו הוא בעצמו עובד.

נועה וגנר: בן הזוג השני הוא עצמאי, יש לו עסק.

נועה וגנר: צריך לציין את הדבר הזה.

נועה וגנר: דבר נוסף הוא התייחסות למשפחת אומנה ולאפוטרופוס.

משה שרוני: אותן זכויות.

נועה וגנר: לא נזכר לגבי ילד רגיל, אני מבינה שזה מיוחד למקרים של אנשים עם מוגבלות כי תופעת משפחות האומנה נפוצה יותר.

נועה וגנר: צריך להכניס פה מגבלה שאי אפשר לנצל את הזכות הזאת בעת ובעונה אחת.

עמיחי אילון: ברור שלא שניהם על אותו ילד.

עמיחי אילון: נועה וגנר: האם יש התנגדות שכבר בנוסח לקראת קריאה ראשונה תינתן הסמכות לשר התמ"ת בהתייעצות עם משרד הרווחה לקבוע את האישורים שידרשו לעניין ההשגחה והליווי הצמודים?

עמיחי אילון: אני מציע לדחות את זה לדיון לאחר קריאה ראשונה משום שעל זה אני כבר אומר שאני אישית לא מרגיש נוח עם משרד התמת אבל אני מבין שמשרד התמת הוא אחראי.

עמיחי אילון: אני רוצה מישהו שיסתכל מצד ההורה ולא מצד המעביד.

עמיחי אילון: באופן טבעי סמכותו וחובתו ואחריותו של משרד התמת לראות יותר, עם כל הכבוד, את צד המעסיק.

נועה וגנר: אני רק מבקשת להסביר, הבנתי ממשרד התמת שהדאגה שלהם היא לא רק לזכויות של המעביד אלא גם לזכויות של העובד כי הרי ימי המחלה נועדו בשביל העובד כדי שאם יפול למשכב יוכל לנצל ימים ולקבל תחליף שכר לפחות באופן חלקי.

נועה וגנר: אם אנחנו מדברים פה על זכות מאוד גדולה, הזכות הזו של העובד בעצם גוזלת מזכותו לנצל את זה לצרכיו הוא כשאנחנו מבינים שיש לו צרכים יותר דחופים כמו הליווי וההשגחה של ילדו אבל יש פה איזון שצריך לשמור עליו.

משה שרוני: מי בעד ההצעה?

משה שרוני: מי נגד?

משה שרוני: אושר פה אחד.

משה שרוני: תודה רבה, הישיבה נעולה.