ועדת המשנה לנושא דו"ח מבקר המדינה על ההתנתקות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 10, 2007-02-21 09:00

עמירה דותן: בוקר טוב, ברוכים הבאים.

עמירה דותן: אנחנו יושבים היום פעם נוספת בנושא של צה"ל והדור הצעיר של המפונים.

עמירה דותן: אנחנו מאד מודים לתא"ל ברדה שמכבד אותנו בנוכחותו.

עמירה דותן: יש לנו כמה שאלות מהפגישה הקודמת, אבל עד שכולם מתכנסים, ברשותכם, יש פה כמה כותרות שיו"ר הוועדה לביקורת המדינה, זבולון אורלב, היה רוצה לפתוח בהן, כותרות שהנושא שלהן קשור, כמובן, לנושא של ועדת המשנה שלנו.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: בוקר טוב.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: תודה ליושבת ראש ועדת המשנה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אני רוצה לנצל את הישיבה הזאת שעוסקת בנושא גוש קטיף, כדי לברר שתי ידיעות שהיום פורסמו בעיתון ידיעות אחרונות.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: ידיעה אחת אומרת שתושבי אתר הקראווילות במפקיעים – צריך לזכור שהם היו בפאת שדה, שהם היו בין הראשונים שהגיעו להבנות והסדרים עם הממשלה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: במכתב שקיבלו תושבי אתר הקראווילות במפקיעים נאמר, כי לא יקבלו אישור אכלוס לבתי הקבע שלהם, אם לא יתחייבו לממן מכספם הפרטי את פירוק הקראווילות שהם שוכרים.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: ראש מנהלת סל"ע – ציטוט: "אנחנו נמצאים במשא ומתן עם התושבים, המסמך נתון לשינויים".

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: ויש כאן ציטוט מהמכתב: "ידוע לנו על הסכמים כי לא יינתנו לנו שירותים במנהל מקרקעי ישראל לאחר סיום בניית בית המגורים – הכוונה היא לטופס 4 – עד לפינוי המבנה הזמני והשבתו למדינה - - - לפנות את המבנה הזמני על חשבוננו ללא תשלום - - -" וכולי וכולי, אין כאן ציטוט מלא, אבל זה העניין.

עדיאל שומרון: אל"ף, אני צריך לבדוק את העניין.

עדיאל שומרון: לא הספקתי לקרוא את העיתון הבוקר, לא את ידיעות.

עדיאל שומרון: צריך לזכור שמפקיעים זה לא אתר קראווילות.

עדיאל שומרון: מפקיעים זה אתר יישוב קבע.

עדיאל שומרון: ומאחר שמדובר בחברי מושב פאת-שדה, הנחלה שלהם היא נחלה כפולה.

עדיאל שומרון: המגרש הוא מגרש של דונם, והקראווילות מונחות בקצה החלקה כאשר במקביל, המתיישבים בונים את בית הקבע.

עדיאל שומרון: מן הסתם, מבחינת האישור שיש להם לגבי המגרש, הם יכולים לבנות יחידת מגורים אחת.

עדיאל שומרון: לכן, בסוף צריך להחליט איזו יחידת מגורים נשארת.

עדיאל שומרון: אגב, הם יכולים להשאיר רק את הקראווילה.

עדיאל שומרון: הקראווילה, אגב, היא אכן רכוש המדינה בסופו של דבר.

עדיאל שומרון: היא מוגדרת כבית זמני עד לבניית אתר קבע.

עדיאל שומרון: הסוגיה של פינוי הקראווילה על חשבון המתיישבים נראית לי תמוהה, אני חייב לומר.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הזויה, התכוונת להגיד.

עדיאל שומרון: אני אמרתי תמוהה.

עדיאל שומרון: אני מניח שזה הסכם החכירה שמינהל מקרקעי ישראל הוציא לאנשים.

עדיאל שומרון: כפי שאומרת התגובה בעיתון, אנחנו נעמוד אתם בקשר ונסדיר את הדברים האלה.

עדיאל שומרון: אבל אני כן רוצה להדגיש: הדבר נובע מזה שלא יכולות להיות שתי יחידות על מגרש אחד.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: לא זה העניין.

עדיאל שומרון: מה שמפריע לי בעסק זה פינוי הקראווילה על חשבון המתיישבים.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: נכון.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: זהו.

עדיאל שומרון: אני מניח שמדובר באיזושהי טעות, אבל בפועל אני אבדוק את העניין.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: תשמע, עם אזרחים רגילים אפשר לעשות טעויות, אבל עם אזרחים שכבר עשו אתם טעויות, קשה להוסיף על הטעויות האלה עוד טעויות.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: ושוב, אני מדגיש, שמדובר ביישובים הראשונים שהתפנו מגוש קטיף כמו שנאמר כאן "ללא התנגדות או אלימות, חתמו בדרכי נועם על הסכמי מנהלת סל"ע, חיילי צה"ל ושוטרי משטרת ישראל לא נאלצו לפנות אותם.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: במערכת הביטחון ידעו כי תושבי היישובים האלה נחשבים ל'עדינים' בהשוואה לתושבי יישובים אחרים שבהם היו עימותים על רקע הפינוי, אבל עכשיו – הם מספרים – הכל מתנפץ להם בפרצוף".

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אני חושב שזו כותרת מבישה, ולדעתי זו באמת דרישה הזויה, למרות שיש הסכמים עם נוסח רגיל וכולי.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אז היינו מבקשים אם אפשר שעד שבוע הבא כעת חיה נקבל הודעה בכתב באשר לעניין הזה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הכותרת השנייה היא: דמי הסתגלות לחקלאי מפונה: שני שקלים ליום.

אורי אריאל: פחות.

אורי אריאל: 56 שקלים לחודש זה פחות משני שקלים ליום.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: "על פי חוק פינוי-פיצוי, אחרי 26 שנות עבודה בחקלאות בגוש קטיף יקבל המפונה דוד גואטה - - -" – מאיפה דוד גואטה היה?

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: מאיזה יישוב?

קריאות: גנור.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: גנור.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: נכון.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: "דמי הסתגלות בסך 57 שקלים בחודש.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: מינהלת סל"ע – ציטוט: זה אכן סכום מגוחך".

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: זה החוק שאתם הולכים לתקן, אורי?

קריאה: כן.

אורי אריאל: אני מגחך.

אורי אריאל: למה?

אורי אריאל: כי – מה זה קשור לחוק?

אורי אריאל: יש פה עוולה שכולם מסכימים – אני חושב.

אורי אריאל: תשאל.

אורי אריאל: על זה אין ויכוח.

אורי אריאל: כולם מסכימים – שלא לזה התכוון המשורר.

אורי אריאל: אז למה צריך לחכות לחוק?

אורי אריאל: הרי אדם מקבל דמי הסתגלות בגלל הבעיות – אני לא צריך לחזור על מה שאמרת ומה שידוע פה.

אורי אריאל: נותנים לו שווי ערך לחמש מנות פלאפל, ותסתגל, מה שנקרא.

אורי אריאל: מה יש להגיד על זה, תגיד לי.

אורי אריאל: מה אתה רוצה, שאני אגיב על זה?

אורי אריאל: חבל על הזמן פשוט.

עדיאל שומרון: אני יודע שבמהלך של שינוי החקיקה יש כוונה להגיד ששכר המינימום יהיה תשלום מינימלי.

עדיאל שומרון: אני לא בטוח שאני זוכר נכון, אני לא מכיר את - - -

אורי אריאל: אתה זוכר נכון, אבל עוד פעם: מה קורה פה?

אורי אריאל: אנחנו הרי מדברים – אני אהיה זהיר, אני אגיד – חמישה חודשים.

אורי אריאל: אומרת המדינה: אני לא מסכימה לפתור לך את הבעיות – עמירה מכירה את זה היטב - מה קורה לאותו אדון?

אורי אריאל: הרי הוא לא לבד.

אורי אריאל: הוא מייצג אחרים.

אורי אריאל: אז יש כאלה שמקבלים 58 שקלים, יש כאלה שמקבלים 128, טוב?

אורי אריאל: אז מה קורה?

אורי אריאל: המדינה מחזיקה אותם כבני ערובה, כדי שאנחנו לא נגיש את החקיקה.

אורי אריאל: תודה רבה.

אורי אריאל: ועוד פעם – אין לי מה להוסיף.

אורי אריאל: מה אתה רוצה שאני אגיד על זה?

אורי אריאל: מה אפשר?

אורי אריאל: לדבר על זה ולדבר על זה ולדבר על זה?

עדיאל שומרון: אני רוצה להגיד שני דברים: בסופו של דבר, אלה התחשיבים שהחוק קובע.

עדיאל שומרון: צודק חבר הכנסת אריאל שכנראה שהוועדה המיוחדת באישור היועץ המשפטי לממשלה יכולה לקבל איזושהי החלטה רוחבית שמתקנת את העניין הזה, אבל הוועדה המיוחדת היא ועדה שמורכבת מכל מיני גורמים - - -

עמירה דותן: אז אנחנו הגשנו עכשיו הצעת חוק לשנות את הוועדה המיוחדת.

עדיאל שומרון: אגב, החלטות רוחביות של הוועדה חייבות לעבור אישור של היועץ המשפטי לממשלה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: נו, אז מה החליטה הוועדה המיוחדת?

עדיאל שומרון: אני יודע שהנושא הזה על סדר היום, עוד לא קיבלו את כל ההחלטות - - -

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אחרי שנה וחצי עדיין על סדר היום.

עדיאל שומרון: אבל, אני רוצה רגע לתת אספקט שונה.

עדיאל שומרון: הסכומים היומיים האלה נובעים מתחשיבים כלכליים שהחוק עשה, שבסופו של דבר מתבססים על החישובים של החקלאי במהלך 26 שנות פעילותו – זה שלטונות המס והמדינה.

עדיאל שומרון: זה לא בא יש מאין.

עדיאל שומרון: אז אני לא מצדיק את הסכום הזה, אני רק רוצה להאיר את הצד השני.

עדיאל שומרון: אם החקלאי מקבל 56 שקל ליום – ואני לא איש כלכלה ואני לא בקיא בתחומים הכלכליים – חבר הכנסת אריאל מכיר את האנשים שלנו שמכירים את המספרים ויודעים לשלוף אותם בעל פה – הם נובעים כנראה מדיווחים של אותו חקלאי.

עדיאל שומרון: אז – אני לא מביע עמדה, אני רק מדגיש.

אורי אריאל: אתה צודק – אני רוצה עוד משפט אחד, ברשותך, גברתי היושבת ראש, ואני סיימתי – אתה צודק.

אורי אריאל: ואני אומר לך, להבדיל אלפי הבדלות: גם בסדום ועמורה – להבדיל אלפי הבדלות - היו חוקים.

אורי אריאל: לא שלא היו חוקים.

אורי אריאל: אנשים חושבים כאילו סדום ועמורה זה מקום ללא חוקים.

אורי אריאל: לא נכון.

אורי אריאל: היו חוקים, אבל הם היו של סדום ועמורה.

אורי אריאל: היה ראציו, היה הסבר, למה מקצרים לההוא את הרגליים, למה מותחים אותו.

אורי אריאל: הכל היה, וגם עשו, וזה עמד בפני החוק.

אורי אריאל: רק – חברים, מה אנחנו מבקשים?

אורי אריאל: הרי אנחנו מבקשים את מה שאתם משתדלים לעשות.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: בית המקדש חרב, בין היתר, מפני שעמדו על הדין ולא השתמשו בלפנים משורת הדין.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הרי החוק עצמו אפשר להקים ועדה מיוחדת, בין היתר להתמודד עם זה שלא יצטרכו ללכת לפי הדין.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הרי יש מנגנון בחוק, אז קצת מוזר ששנה וחצי אחרי שהוקם המנגנון, הוא לא הופעל.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: ועדיין מסתובב חקלאי עם 57 שקלים לחודש.

עדיאל שומרון: זה נכון שעברו שנה וחצי, אבל צריך להבין שההחלטות של דמי ההסתגלות לחקלאים התקבלו רק במהלך החודשים האחרונים, כי זה השלב שהגיעו אליו.

אריה אלדד: זה בטח לא מחמיא לעניין.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אני לא הייתי אומר את זה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: נשארת השאלה: למה?

עמירה דותן: כל מילה נוספת מיותרת.

עדיאל שומרון: כי לא הוגשו.

עדיאל שומרון: כי לא הוגשו בקשות.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: למה לא הוגשו?

עמירה דותן: טוב, ברשותכם – יושב ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה - - -

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אני מתנצל.

עמירה דותן: אין על מה להתנצל.

עמירה דותן: להפך.

עמירה דותן: הנושאים על שולחננו כל היום.

עמירה דותן: ובעצם, עדיאל, אני רואה את אי הנוחות שלך ואני שמחה עליה.

עדיאל שומרון: יש דברים שבהם הוראות החוק אינן מוצאות חן בעינינו ואנחנו אומרים את זה.

עמירה דותן: נכון, כי זה באמת לא נוח.

עמירה דותן: ואני חושבת שכמדינה צריכים היינו לנהוג, מה שנקרא, בחיבוק גדול, וזה נגמר בחיבוק דב וזה מאד מאד חבל.

עמירה דותן: תרשו לי לפתוח את הישיבה שלשמה נתכנסנו.

עמירה דותן: זה לא אומר שהנושאים האחרים אינם חשובים, ואנחנו נידרש להם עם הזמן.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: רק לסגור את העניין הזה: מתי יושבת הוועדה המיוחדת בסוגיה הזאת?

עדיאל שומרון: אני אבדוק ואני אודיע.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אנחנו מבקשים לקבל הודעה, בסדר?

עמירה דותן: לקבל הודעה אפשר עוד היום.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אני תמיד אומר: תוך שבוע.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: גם השבוע תמיד נגמר.

עמירה דותן: יפה.

עמירה דותן: לעניינינו, תא"ל ברדה.

עמירה דותן: התוכן של הישיבה היום הוא גם ערכי, גם מדיני וגם פרוצדורלי ואמיתי.

עמירה דותן: הייתי מחלקת אותו לשני נושאים שקשורים בנושאי החייל והחיילת בצבא ונושא שלישי שזה נושא תעסוקה – שאני מקווה שנגיע אליו – שקשור במפונים, אבל לאו דווקא בשירות הצבאי.

עמירה דותן: את שירות החובה הייתי מחלקת לשני נושאים גדולים.

עמירה דותן: אחד זה לפני הגיוס – היותו של המלש"ב מלש"ב (מועמד לגיוס שירות הביטחון) או מלשבי"ת – כל מה שאני אומרת בלשון זכר זה גם בלשון נקבה והפוך – שזה כולל, מבחינתי, אישומים פליליים, גיוס- אי גיוס – אני רוצה לדעת מה המדיניות שלכם ואיך מטפלים בזה- ההתנהגות וההתנהלות בלשכות הגיוס, שאלת השאלות שיש בה אמירות פוליטיות בציפייה מהנערים והנערות לתת תשובות בהתאם – ומה זה בהתאם, כי יש פה את הפן הערכי – וכמובן, הנושא של הכנה לגיוס, וזה כל הנושא של המד"ן, מד"ניות, שהתחילו להגיע אבל בזעיר אנפין, מאוחר וגם לא לכל המקומות, אם הבנתי נכון את מה שנאמר בפעם הקודמת.

עמירה דותן: בנושא שירות בתוך הצבא יש פה את הנושא של "מסומנים" – ההרגשה של להיות מסומן, ובניגוד לזה, אין כתובת שיכולה לתת מענה למי שמרגיש שמתייחסים אליו שלא כמו אל חיילים אחרים.

עמירה דותן: יש בעיות ת"ש שמוכרחים להבין את משמעותן, כיוון שמצד אחד אומרים לחייל: אנחנו רואים שלהורים שלך בחשבון הבנק יש מיליונים, מצד שני הוא אומר: אין לי איך לנסוע הביתה, יחס המפקדים – אני אומרת את זה בהכללה.

עמירה דותן: כמובן שיש גם מפקדים מצוינים, אבל יש כאן גם עניין של יחס – וכל נושא הקידום שאיכשהו מסתדר שוב עם אותן שאלות של המלש"ב, שבעצם אולי אתה לא יכול להיות מפקד, כי אם יהיה מחר פינוי נוסף אז אולי לא תוכל לעמוד בו.

עמירה דותן: שאלה שנופלת על שאלה ודברים מהסוג הזה.

עמירה דותן: אלה השאלות המאד גרנדיוזיות, שהן מהות הדיון של היום, שבעטיו או בגללו ביקשנו מראש אכ"א להגיע לכאן.

עמירה דותן: אני מאד מכבדת אותך, כי אני מכירה את הדברים שלך מוועדת חוץ וביטחון, והם תמיד יוצאים מן הכלל.

עמירה דותן: הם גם מקצועיים, גם מילה זו מילה ותשובה זו תשובה.

עמירה דותן: יחד עם זה אני לא יכולה להימנע מלבקר את העובדה שראש אכ"א לא מצא את הזמן או את האנרגיה לבוא בפעם הקודמת, לבוא היום, להרים טלפון לראש הוועדה או אלי, כיושבת ראש ועדת המשנה, להתנצל, להסביר, שלא לדבר על זה שלהגיע.

עמירה דותן: זאת אומרת, אם אנחנו מדברים על הפן הערכי, אני ממש תוהה.

עמירה דותן: כי בשבילי הצבא הוא עדיין מקום מאד מאד מקודש ואני מקווה שתפוח אחד לא יקלקל את כל האווירה הזאת, אבל לא יתכן שמפקד, אלוף, שמצפה שאנשים יישמעו לפקודותיו, לא יישמע לפרלמנט של המדינה שלו, כלומר: לכנסת ישראל.

עמירה דותן: ואני רואה בזה ביזוי של הכנסת ואני מבקשת ממך באופן אישי למסור לו את הרגשתי האישית ואת הרגשת הוועדה, ואנחנו נחליט מה אנחנו רוצים לעשות עם זה.

עמירה דותן: אתה הכתובת כי אתה פה, ואני יכולה לדבר ולהסתכל לך בעיניים, אבל זו לא מילה אחת עליך, לא על עשייתך, לא על מקצועיותך ולא עליך באופן אישי.

נסים ברדה: תמיד מעירים לאלה שהגיעו, על האחרים שלא הגיעו.

עמירה דותן: אני יודעת, אבל הייתי מוכרחה להגיד את זה, כי ההרגשה היא הרגשה ואנחנו מרגישים מאד גרוע, אני מוכרחה לומר לך.

עמירה דותן: מאד גרוע.

עמירה דותן: זה ביזוי של הוועדה, זה ביזוי של הנושא.

עמירה דותן: ובעיקר בעת הזו, כשאנחנו מדברים על ערכיות – משטרה, צבא, המדינה במשבר – אז חלק מהעניין הוא ציפייה ממפקדים בצבא להראות שאפשר אחרת.

עמירה דותן: חבר הכנסת אלדד.

אריה אלדד: אני רוצה להוסיף שאלה.

אריה אלדד: פנו אלי מספר אנשים – אולי כי הם ידעו שהייתי קצין רפואה ראשי – והעלו בפני מסכת קשה למדי שהיא מבחינתי מאד חמורה, של ניסיון לשים כתם פסיכיאטרי על מועמדים, לתחושתם - רק בגלל שהיו מעורבים במאבק נגד התנתקות.

אריה אלדד: אני אף פעם לא הייתי פסיכיאטר, ולא ניסיתי לבדוק את המקרים לגופם או לעשות הערכה פסיכיאטרית של המבקשים, אבל היו שם דברים מאד תמוהים כמו אנשים שקיבלו פטור משירות ביטחון, אבל לא גילו להם מה ההבחנה.

אריה אלדד: אם לצורך העניין גילו בלשכת הגיוס שאדם הוא חולה נפש, אז הדבר הדחוף ביותר זה לתת את ההבחנה לו, להוריו, אולי לרופא המשפחה שלו.

אריה אלדד: אולי הוא צריך טיפול, אולי צריך למנוע התאבדות.

אריה אלדד: חודשים ומאמצים גדולים כדי לקבל את ההבחנה.

אריה אלדד: ואנשים שהביאו חוות דעת פסיכיאטריות הפוכות ואחר כך המערכת שינתה את דעתה - היה לי רושם שהיו מקרים שבהם היה ניסיון לרתום את הרפואה לצרכים שאינם רפואיים.

אריה אלדד: אני מבקש לקבל תשובה לוועדה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אם מותר לי להעיר, הוועדה נתקלת בבעיות לא רק בוועדת המשנה בכל הנוגע לזימון מערכת הביטחון ובדעתי לשוחח על כך עם שר הביטחון ועם סגן שר הביטחון, שעבורנו הם הכתובת, כדי להבטיח שאותם אישים שהוועדה זקוקה להם לצורך הדיון אמנם יגיעו.

עמירה דותן: תודה.

עמירה דותן: אורי?

אורי אריאל: תודה.

אורי אריאל: אני רוצה כמה הערות, שאלה או שתיים.

אורי אריאל: ראשית, אני מציע ליושב ראש הוועדה – לדבר זה דבר טוב, צריך מכתב לשר הביטחון וגם לרמטכ"ל, אני חושב, למרות שאנחנו מדברים עם השרים.

אורי אריאל: מותר לדבר עם הרמטכ"ל – בדרך כלל אנחנו לא עוקפים יותר מזה – זו תופעה שאני לא מכיר אותה ואני לא חושב שהוועדה צריכה להסתגל אליה בשום צורה.

אורי אריאל: מה שכבר עברנו, בעיקר את, היא סאגה בלתי אפשרית, לא צודקת, לא לנו, לא לצה"ל ולא למדינה.

עמירה דותן: לנושא.

אורי אריאל: ודאי לנושא, לא צריך להרחיב על זה יותר מזה.

אורי אריאל: דבר שני, אני רוצה להסב את תשומת לבו של תא"ל ברדה – אני מכיר עשרות מקרים של תלונות בהקשרים שאנחנו מדברים עליהם – אני לא רוצה עכשיו לתת דוגמאות, כי תמיד אומרים: זו דוגמה, היא לא מייצגת את האחרים – עשרות של נערים ונערות, שהצליחו בעמל רב – האמן לי, בעמל רב של ההורים, של רבנים ושל עצמם, מתוך התגבשות פנימית של נער, ואתם יודעים מה זה לגייס נערים לצבא – להתגבר על מה שהם עברו.

אורי אריאל: הם עברו את זה באופן אישי, הם עצמם.

אורי אריאל: נכון לעכשיו הוא תושב תל אביב שראה בזה עוול גדול.

אורי אריאל: הוא מגיע למערכת שהכי צריכה לרצות לקלוט אותו, והוא מרגיש מבוזה, הוא מרגיש שמתעללים בו.

אורי אריאל: אלה הרגשות.

אורי אריאל: פנינו בזמנו לראש אכ"א, היום אמ"ש.

אורי אריאל: הוא הוציא הנחיה כתובה.

אורי אריאל: היא נמצאת אצלי, ואולי אצלך.

אורי אריאל: אלא מה?

אורי אריאל: שאנשים שהם פקודיו – הרי אנשים בלשכות הגיוס הם אנשים שלך.

אורי אריאל: הם לא של חיל שריון – מילא, אתה אומר: טוב, יש בעיה בצבא, חיל אחד אומר, החיל השני לא מכבד את זה.

אורי אריאל: גם לא מקובל, כולנו היינו בצבא, ברוך השם, אנחנו מכירים את הצבא - אבל בתוך החיל לא מקשיבים לראש החיל, לאלוף.

אורי אריאל: נניח אתה אומר: זה קורה.

אורי אריאל: יש אנשים לא ממושמעים.

אורי אריאל: אתה מעיר לראש אכ"א – לא קורה דבר.

אורי אריאל: אתה יודע מה?

אורי אריאל: הבעיות החריפו.

אורי אריאל: עכשיו גם למסלול פיקודי מתחילות בעיות.

אורי אריאל: אתה היית פה, אתה היית שם, אולי אתה חושב ככה, אולי אתה חושב ככה – אבל מה הוא רצה לעשות?

אורי אריאל: הוא רצה לעשות יותר, להתנדב לקורס פיקודי.

אורי אריאל: אז אתם תמנעו את זה ממנו?

אורי אריאל: משהו השתבש לגמרי.

אורי אריאל: בזמנו דיברתי עם ראש אכ"א וגם עם אחרים, שאלתי: תראו, למה לא תשימו קצין קישור של הצבא, גם מטעמכם, שיעבור חייל חייל בצורה יזומה – הוא לא יחכה לפניה.

אורי אריאל: כולם – תקשיב טוב למה שאני אומר לך – כולם, כל המלש"בים שצה"ל מגייס – בין שרוטים לבין מחוקים.

אורי אריאל: עכשיו אני שואל את עצמי האם אכ"א לא מוצא קצין אחד – ולא לומר לי: סגני מקבל את הפניות.

אורי אריאל: סגנו עסוק.

אורי אריאל: אני מכיר את סגנו, אבל כל סגן הוא עסוק.

אורי אריאל: הוא לא מטפל אישית בחיילים, סלח לי.

אורי אריאל: הוא יכול לטפל באחד, בשניים, בחמישה, יפה מאד.

אורי אריאל: למה לא תיקחו קצין בדרגת סא"ל או אל"מ, יעשה ראיונות עם הילדים האלה?

אורי אריאל: מבקשים את זה פעם אחרי פעם אחרי פעם .

אורי אריאל: כאילו שאנחנו מדברים - לא נעים לי להגיד לך איך זה נראה לי.

אורי אריאל: הרי לא תשכנעו אותי בחיים – ישבתי בוועדת חוץ וביטחון, ישבתי בוועדות משנה לכוח אדם.

אורי אריאל: יש מצוקות קשות בצה"ל.

אורי אריאל: לא תשכנעו אותי שאי אפשר למצוא את התקן הזה עם האוטו שיסתובב בין החיילים והחיילות.

אורי אריאל: אני שואל אותך: אתה ישבת פעם עם קבוצה שלהם?

אורי אריאל: אני שואל אותך אישית.

נסים ברדה: כן, אני ישבתי, טיפלתי ואני אתייחס תוך כדי.

אורי אריאל: מצוין.

אורי אריאל: הדבר האחרון שאני רוצה להתייחס אליו זה נושא התשאולים.

אורי אריאל: הילדים האלה, הנערים האלה, הנערות האלה, חלקם – חלק די משמעותי – מפאת מה שהוא עבר, לא שש להתגייס.

אורי אריאל: קשה לי, ברשות ההורים שלי – אתם מכירים את זה.

אורי אריאל: עכשיו - הרבנים, ההורים, החברה, עושים מאמץ גדול להחזיר אותם לעניין הזה כי רואים בעניין הזה חשיבות עליונה.

אורי אריאל: לא גדולה, עליונה.

אורי אריאל: לשרת.

אורי אריאל: לא בגלל העניין החברתי, בגלל הערך של מדינת ישראל והצבא שלה, והגנה על חיי עם ישראל.

אורי אריאל: אנחנו חייבים – הייתי אומר: כמעט מתחננים – שתעזרו לנו בעניין הזה.

אורי אריאל: זה כל כך קשה, כל אחד הוא עולם שלם, ואולי יש מספיק גורמים רבים שמסבירים לו למה לא.

אורי אריאל: כי הצבא במילא ידפוק אותך ובמילא יעשה לך, ותראה את עמונה ותראה את זה ותראה את זה.

אורי אריאל: אני רוצה לבקש שנוכל לשלב פה ידיים בנפש חפצה.

אורי אריאל: לא באיזושהי התעמתות.

אורי אריאל: אני לא בהתעמתות – ואם פגעתי במישהו אני מבקש סליחה - בואו נצא מהישיבה הזאת אחרת, אבל אחרת זה לא סידורונצ'יק, אלא אחרת זה שיוזמים ועושים.

אורי אריאל: תודה.

עמירה דותן: השאלה שלי אליך – ואני בטוחה שיש לך תשובות, לפחות לחלק מן הדברים – יש פה גם נוער וגם אנשים שמטפלים בנוער.

עמירה דותן: אני חושבת שכדאי לשמוע אותם ואז לענות, אלא אם אתה רוצה לענות קודם.

נסים ברדה: אני מציע שאני אתחיל לענות, ויכול להיות שחלק מהשאלות אני אחסוך.

עמירה דותן: אני הייתי מאד רוצה שהם יבואו לידי ביטוי.

נסים ברדה: אני אשמח לשמוע אותם אחר כך.

נסים ברדה: אל"ף, אני מתנצל בשם ראש אמ"ש, שנבצר ממנו להגיע לכאן.

נסים ברדה: אני יודע שהנושא נעשה בתיאום – זה לא באיזושהי שיטה שהוא פשוט לא מגיע ולא מתאם את העניין.

נסים ברדה: אני יודע שנעשה לזה תיאום.

נסים ברדה: וראש אמ"ש הוא ממושמע, הוא אחראי על המשמעת בצבא.

נסים ברדה: בעניין הזה, חד משמעית.

עמירה דותן: חד משמעית - - -

נסים ברדה: לא, חד משמעית היה אישור.

נסים ברדה: יכול להיות שהאישור לא נעשה בתיאום, אני לא יודע.

עמירה דותן: התיאום אתו.

עמירה דותן: היום נקבע אתו.

עמירה דותן: כלומר, פנינו לפני הרבה מאד שבועות, והיום נקבע אתו.

עמירה דותן: לא רציתי לדבר על המשמעת, אבל מאחר שאתה העלית את זה, אז הטענה, מה שנקרא, גדולה עוד יותר.

נסים ברדה: אוקי.

נסים ברדה: בנושא מימוש הנחיות: כל ההנחיות שראש אמ"ש נתן – מבוצעות.

נסים ברדה: אני לא אכנס לבעיה פרטנית אחת לאחת, כי יש לי גם תשובות לבעיות פרטניות שעלו בפנינו וטיפלנו בהן.

עמירה דותן: תראה, נכון שזו הוועדה לביקורת המדינה, אבל אמר אורי את הדברים הנכונים.

עמירה דותן: אין לנו כוונה רק לתקוף, אנחנו רוצים לראות איך פותרים את הבעיה.

נסים ברדה: אני מיד עובר לזה.

עמירה דותן: המקום היחידי ששמענו עליו דברים טובים, זה לשכת הגיוס בבאר שבע, יש שם קצינה או חיילת, אם אינני טועה, מדהימה.

נסים ברדה: יש שם קצינה, רב סרן, שהיא אשת הקשר.

עמירה דותן: מדהימה.

עמירה דותן: המקום היחידי - - -

נסים ברדה: זה המקום.

נסים ברדה: זה המקום, זאת לשכת הגיוס.

נסים ברדה: הגברת הזו היתה שם ראש מדור והיא קודמה להיות סגנית מפקד הלשכה, היא אחראית על העניין הזה, יחד עם מפקד הלשכה.

נסים ברדה: הם עוסקים בעניין הזה.

נסים ברדה: אני תכף אתייחס לכל.

נסים ברדה: ברשותכם, אני אציג כך: היה תהליך של פנייה אלי על ידי מר יצחק לוי מניצן, היתה פניה לראש אמ"ש על ידי ראש מנהלת סל"ע, אני קיימתי דיונים אצלי, הלכנו לרמ"ט אמ"ש וקיימנו דיונים אצלו בתחומים ספציפיים שלו, והיה גם דיון מסכם אצל ראש אמ"ש לפני שבועיים.

נסים ברדה: ואני אגיד מה סיכום ראש אמ"ש.

נסים ברדה: עלו שם סידרה של בעיות שאני אחסוך זמן ולא אעלה אותן כאן.

נסים ברדה: חלקן עלה כאן ואתם מכירים אותן – איכות הטיפון במפונים, הליווי והטיפול במפונים, המוטיבציה במהלך שירות וכן הלאה – אלה הדברים שעלו.

עמירה דותן: אז יש לי עוד שאלה אליך.

עמירה דותן: היה הדיון הזה, וסוכמו הדברים שסוכמו.

עמירה דותן: אתם יודעים שהוועדה עוסקת בנושא וחיילים ומלש"בים מחכים לתשובה.

עמירה דותן: מדוע לא מצאתם לנכון – וזו שאלה גם למנהלת סל"ע, אגב – עם התשובה הזאת שהעברתם לנו, לא לשלוח לנו את הסיכום?

עמירה דותן: הרי חלק מהעניין זו שקיפות.

עמירה דותן: חלק מהעניין זה לעזור לנו לעזור לאנשים.

עמירה דותן: אז למה לא עבר אותו סיכום שהיה מסייע לנו?

נסים ברדה: הסיכום היה עם מנהלת סל"ע, הסיכום היה עם האנשים, הסיכום היה אתנו.

נסים ברדה: אני בא לכאן פיסית כדי להציג את העניין.

אורי אריאל: היה נציג מהמתיישבים?

נסים ברדה: היה נציג מהתמיישבים גם בפגישה אצלי, גם בפגישה אצל ראש אמ"ש וגם בפגישה של הרמ"ט.

נסים ברדה: היתה ראש מנהלת סל"ע.

עמירה דותן: לא, לא.

עמירה דותן: מהמתיישבים.

נסים ברדה: היו מהמתיישבים.

נסים ברדה: אצלי היה מר איציק לוי.

נסים ברדה: לדעתי הוא נציג.

קריאות: כן, איציק לוי הוא בהחלט נציג.

נסים ברדה: אוקי.

נסים ברדה: אני אגיד מה ראש אמ"ש סיכם כמדיניות, ולאחר מכן אני גם אפרוט את זה לשפת המעשה, ותוך כדי אני גם אתן את התשובות לשאלות שלך.

נסים ברדה: הסיכום של ראש אמ"ש, כהאי לשנה, ואני אשאיר כאן העתק: "צה"ל נטל חלק במשימת ההנתקות.

נסים ברדה: מתוך כך יש לצה"ל אחריות מוסרית כלפי התושבים שפונו.

נסים ברדה: צה"ל מחויב בנקיטת יחס מיוחד לאוכלוסייה זו ללא גבולות וככל שיידרש.

נסים ברדה: צה"ל ינקוט באופן טיפול מיוחד לפניות שיבוצעו על ידי אוכלוסייה זו.

נסים ברדה: ראש אמ"ש הדגיש כי על הגורמים השונים לבצע הבחנה בין תושב גוש קטיף שהוצא מביתו לבין אוכלוסייה שהגיעה להפגין בגוש קטיף, וזה באשר לסגירת תיקים במשטרה - - -" – אנחנו התייחסנו אחרת לחלוטין לתושבי גוש קטיף.

נסים ברדה: לא נמנע מאף תושב גוש קטיף שום דבר בתחום המיונים, בתחום הגיוס ליחידות המיוחדות, עקב רישום פלילי שנפתח לו כתוצאה מהליך ההנתקות.

נסים ברדה: לא נמנע מאף אחד מהם, ואם יש מישהו שנמנע – אני אקח את השם ואטפל בו אישית.

נסים ברדה: אין כזה דבר.

נסים ברדה: "ראש אמ"ש הדגיש, כי למרות ההבנה שהוא מגלה לתחושותיהם של התושבים – וזה נאמר ברישא של דבריו - לא תהיה סובלנות כלפי תופעות של הורדת מדים או פגיעה בחיילי צה"ל במסגרת הפעילות שלהם ביישובים המפונים".

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: סליחה שאני מפריע לך.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הואיל ואנחנו קצת מבינים במיונים – כשלא רוצים לקבל מישהו אז לפעמים לא אומרים לו: שמע, בגלל זה אני לא מקבל אותך.

נסים ברדה: אמירה חמורה, מה שאתה אומר.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: נכון.

נסים ברדה: אני לא מקבל אותה.

נסים ברדה: אני דוחה אותה על הסף.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אגב, אני לא מדבר על הצבא.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אני מדבר גם על מיון תלמידים לבתי ספר - - -

נסים ברדה: אני מדבר על המיון בצה"ל.

נסים ברדה: אני אחראי על המיונים בצה"ל, אני דוחה את זה מכל וכל ואני מוכן לקבל שם ולבדוק אותו.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אני אגיד לך מה המבחן.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: המבחן הוא כזה: מיהם הנערים מגוש קטיף שביקשו לעבור מיון ולא עברו את המיון.

נסים ברדה: אוקי.

נסים ברדה: תן לי את השמות שאתה מכיר, אני אבדוק אותם.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אתה יודע.

נסים ברדה: אני יודע שכל מי שעבר מיון, השתתף במיון - - -

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: השאלה היא לגבי מי שלא עבר מיון.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: לבדוק מדוע הוא לא עבר מיון.

נסים ברדה: אני מזמן אותו אוטומטית.

נסים ברדה: אני פונה לימי שדה, אוטומטית, וכל מי שיש לו את הנתונים הבסיסיים - קב"א, דפ"ר, פרופיל – מקבל זימון אוטומטית.

נסים ברדה: אני מזמן 10,000 בני נוער בשנה, 6700 מהם מתייצבים.

נסים ברדה: 3300 לא מתייצבים,הם עושים את המיון העצמי שלהם.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: מה שאנחנו מבקשים – אם אפשר.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: ברשות היושבת ראש – שאותם אלה מגוש קטיף, ופה אנחנו מפרידים את ילדי גוש קטיף מכל צה"ל, לגביהם לוודא ולברר שלא תחת תואנה אחרת – כי זו תכונה אנושית.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: זה לא קשור לצבא ולא קשור לאזרחות.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: נכון, אני מאמין שיש פקודה ישירה או הנחיה ישירה, שאומרת: תשמעו, אל תפסלו בגלל שפתחו למישהו תיק בנושא ההתנתקות.

נסים ברדה: תזמנו אותו.

נסים ברדה: כי אחרת אנחנו לא מזמנים בכלל.

נסים ברדה: אז זימנו.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: לא יודע.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אני מבקש: אם אפשר לקבל את האינפורמציה הזאת בוועדה, כדי להיות בראש שקט, שלא בתכונה אנושית אחרת פסלו את המועמד.

נסים ברדה: אז עניתי לך אדוני, שאין דבר כזה.

נסים ברדה: אני אשמח לקבל שם אחד או שניים ולתחקר את זה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: לנו אין מנגנון למצוא שמות.

נסים ברדה: אז קבל את מה שאמרתי כאמת לאמיתה, ואני מקווה שאפשר לסמוך עלינו בעניין הזה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: איתי, תמציא לי שם אחד.

איתי אלמליח: קשה להמציא שם אחד, מפני ש - - -

עמירה דותן: איתי, רגע, בוא ניתן לתא"ל ברדה לסיים.

נסים ברדה: אני חוזר ומדגיש את הסיפא של הדברים שאמרתי קודם שהם מאד חשובים: אנחנו מגיעים ליישובים כדי לסייע.

נסים ברדה: יחידות באות כדי להתנדב.

נסים ברדה: יחידה 8200 לקחה על עצמה את אתר ניצן.

נסים ברדה: היה לנו קשה מאד להגיע לשם במדים.

נסים ברדה: בעניין הזה אנחנו לא נוותר.

נסים ברדה: צה"ל, מדינת ישראל - המדים של צה"ל הם חלק מהייצוג של צה"ל, ואנחנו נבוא, נעשה את זה בחיבוק, באהבה ובשמחה, אבל אך ורק עם המדים.

נסים ברדה: אף אחד לא יגיד לנו להוריד את המדים.

נסים ברדה: יגידו לנו להוריד את המדים, יגידו: אל תסתובבו פה עם מדים – אנחנו לא נגיע לשם.

עמירה דותן: זו יוזמה ברוכה, היא עלתה פה בדיון שעבר, היא קיבלה הרבה מאד מחמאות - - -

נסים ברדה: אז יש הרבה יוזמות כאלה.

נסים ברדה: דיברנו על יוזמה אחת, אנחנו בעניין הזה מבקשים לקבל גיבוי.

נסים ברדה: קח"ר, אישית, נמצא שם לא מעט פעמים.

נסים ברדה: אגף משאבי אנוש התמקד במתן פתרונות, על מנת שאוכלוסייה זו לא תיפגע ותשתלב כראוי בשירות בצה"ל.

נסים ברדה: כל זאת באמצעות סיוע בהליכי הגיוס במסגרת פעילות חינוכית בקהילות, בסיסי הגדנ"ע, לטיפול ממוקד בפרט, על בסיס הנהלים שהוגדרו על ידי רמ"ט אמ"ש – והוא הגדיר נהלים חריגים, אפרופו הכסף שנמצא בבנק, שאי אפשר לתת לו תשלום משפחה וכן הלאה.

נסים ברדה: ראש אמ"ש הדגיש כי כל דבר אשר ישרת את איחוי הקרעים בין הצבא למתיישבים ובין המתיישבים למדינה יתורגם לפעילות מעשיות לטיפול במתיישבים.

נסים ברדה: מדיניות השיבוץ ליחידות קרביות - תינתן עדיפות לבני הישיבות שפונו במסגרת ההנתקות – באחריות שלי לבצע את המשימה הזו, ואני עובד עם הרבנים, עם ראשי הישיבות, באופן אישי, וכל רב שרוצה לגייס, אני אשמח לסייע לו ואנחנו עושים את זה.

נסים ברדה: אני נפגש גם עם רב שלצערי גייס בעבר, החליט שעכשיו הוא לא מגייס, ואני עדיין לא הרמתי ידיים, אני אמשיך להיפגש אתו.

נסים ברדה: הוא, אגב, אפילו לא מואיל להיפגש אתי בתוך בסיס צה"ל.

נסים ברדה: אני יוצא אליו מחוץ לבסיס ונפגשים במקומות שהם לא מכבדים, לא את המדים שלי ולא את צה"ל, אבל אני עושה את זה מפאת כבודו של הרב.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אפשר לדעת את שמו של הרב?

נסים ברדה: כבוד הרב טל, ישיבת "תורת החיים", שאגב, זכה להיות ישיבת הסדר, בהסדר שלו, הסדר-מרכז, בזכותי.

נסים ברדה: אני אישית עסקתי בלאשר אותו כהסדר-מרכז, ולכן הואיל להיפגש אתי, אחרת גם את זה לא הייתי מצליח להשיג, לצערי.

נסים ברדה: כל האנשים שלו הולכים ל"תורתו-אומנותו".

נסים ברדה: אנחנו נקיים דיון נוסף באחד ביוני, ונקיים אצלנו דיוני בקרה וצוותי חשיבה קבועים אשר ילוו את התהליך.

נסים ברדה: מינינו קצין ברמת המפקדה, מעבר ללשכת גיוס באר שבע – שהיא הלשכה שמרכזת ומטפלת בכל האזור – יש לנו קצין שהוא סגן מפקד מינהל גיוס, הוא סגן מפקד מיט"ב – בקום ומינהל גיוס, זה גוף שאוחד.

נסים ברדה: סגן מנהל מיט"ב מטפל בכל הבעיות החריגות.

נסים ברדה: כל פנייה של כל גוף שירצה לפנות מעבר ללשכת הגיוס, מוזמן לפנות אליו.

נסים ברדה: נתנו את הפרטים גם למנהלת סל"ע.

נסים ברדה: האיש עוסק בקדם הגיוס בשלב המלש"ב, ומפקדו, שאחראי גם על הבקו"ם, עוסק גם בתוך השירות.

נסים ברדה: זאת אומרת, נותנים פה מענה בדרגת סגן אלוף שאחראי גם לפני השירות וגם אחרי השירות מעבר ללשכת הגיוס שעושה את כל הפעולות וזוכה לשבחים בצדק.

נסים ברדה: היא עושה עבודה נפלאה שם.

נסים ברדה: זה בהיבט הזה.

נסים ברדה: אצלי היה דיון שלושה שבועות לפני כן עם מר איציק לוי, והוא הציג לי סידרה של דברים.

נסים ברדה: הסיכום שלי לגבי העניין הזה היה – שוב, כמובן, שצה"ל הוא צבא העם, ואנחנו נכבד ונעשה הכל, נרד מהדבר הזה.

נסים ברדה: אנחנו נפעל מול ראש האגף הביטחוני-חברתי וראשי המכינות, על מנת לאפשר לשלב במכינות דתיות את כל בני הנוער, על מנת שיעברו חיזוק, הכנה וטיפול, במידת הצורך, לפני גיוסם.

נסים ברדה: אביגדור קהלני - ישנה מכסה של 1200 דחיות שאני נותן לו כל שנה, שזה המקסימום שאני יכול לתת לו לטובת דחייה למכינות ולשנת שירות.

נסים ברדה: כל החבר'ה המפונים מחוץ למכסות, כדי שלא יעמדו בכלל לדיון ויתמודדו על המכסות.

נסים ברדה: כמה שיידרש, אנחנו נדחה גיוס מעבר לעניין הזה.

נסים ברדה: אני אומר כאן דבר נוסף: בתוך תהליך ההתנתקות, לצערנו, הם לא פנו אלינו וביקשו דחיית גיוס.

נסים ברדה: אני פניתי, יזום על ידי, היה לי גיוס אוגוסט בזמן ההנתקות.

נסים ברדה: הנחתי שמי שעובר דירה יצטרך לגייס את כל המשאבים של המשפחה, ולא יוכל לגייס את בנו באותה עת.

נסים ברדה: הנחתי שהם לא יודעים לאן הם הולכים אז מצבם עוד יותר מורכב ועוד יותר קשה.

נסים ברדה: הם לא יזמו את מעבר הדירה.

אורי אריאל: מעבר דירה זה במקומות אחרים.

נסים ברדה: כן.

נסים ברדה: אוקי.

נסים ברדה: ואני דחיתי, יזום על ידי.

נסים ברדה: פניתי וביקשתי – אף אחד לא רצה לדחות, לא רצו לדבר אתנו.

נסים ברדה: פניתי לרב רפי פרץ, והוא אישית עבר ועשה פעילות בין החברים, ואז התחלנו לקבל פניות לדחיות גיוס ודחינו גיוס, בניגוד לכל הכללים שהיו, על מנת לאפשר להם הינתקות פחות מורכבת בכל מה שתלוי בנו וכנראה שהיא מהלך מאד מורכב ומאד לא פשוט.

נסים ברדה: אם הצלחנו לצמצם את הנזק במעט בעניין הזה, אני שמח.

נסים ברדה: אני הנחיתי להתחיל בפעילות הכנה בצה"ל בקרב בני נוער מכיתות י' ולא מכיתות י"א, מערך מגן, מערך הגנה מכין תוכנית ומציג לי אותה לאישור, עכשיו.

נסים ברדה: סיכמתי עם מר יצחק לוי שאני אישית אגיע, יחד עם האנשים שלי, מעבר לפגישות שהיו לי עד היום – אני במרדפים אחרי מר יצחק לוי, כולל שיחה אישית שלי אתו לפני שבוע.

נסים ברדה: עדיין לא מצאנו את הזמן שמתאים לנוער.

נסים ברדה: אני אבוא כשיגידו לי, לכל מקום שיגידו לי, להיפגש אתם.

נסים ברדה: אני אישית, שעוסק בגיוס של כל הצבא ותכנון של כל הצבא, חושב שיש בזה מסר ואני אשמח להגיע.

נסים ברדה: אז אני במרדף אחריו.

נסים ברדה: כשיאמר לי שיש זמן, אגיע.

נסים ברדה: אין בעיה.

נסים ברדה: קבענו סט של פעילויות והנחיות שניתן לבצע עבור החיילים ממשפחות המפונים, גם בתחום הכלכלי.

נסים ברדה: לדוגמה, אם אנחנו בודקים היום, כשאנחנו רוצים לתת איזושהי הטבה, מה המצב שלהם בחשבון הבנק, ומה שיש להם היום בחשבון הבנק זה סכום שהם צריכים לשמור אותו עבור הדירה ולא עבור הכלכלה היומית.

נסים ברדה: כאן אנחנו הולכים כחריג ולפנים משורת הדין, ולא מתייחסים לדבר הזה.

נסים ברדה: הטיפול בהם יהיה כאילו אין את הכסף הזה.

נסים ברדה: כל מענק הפיצויים, כל מה שהם קיבלו שם, זה לצורך העניין לא כסף בחשבון העובר ושב.

עמירה דותן: אלה הנחיות שלכם.

נסים ברדה: אלה הנחיות חדשות שלנו למערך תנאי השירות, הנחיות שהרמ"ט נתן באופן אישי.

נסים ברדה: תכף אציג את כל ההנחיות שהוא נתן.

נסים ברדה: אנחנו פונים למפקדי קהילות נוספות לפנות ולבקש אימוץ, במודל קהילה כמו מודל חמ"ן של 8200, ואנחנו נמליץ למפקדים נוספים.

נסים ברדה: ראש אמ"ש אישית פונה למפקדי יחידות גדולות בצבא, כאלה שמסוגלות לאמץ ולחבק ואני מעריך שזה ייצא בימים הקרובים, ושתהיינה יחידות נוספות שתשתתפנה.

נסים ברדה: אנחנו עם האגף ביטחוני-חברתי, עם אביגדור קהלני, נשקיע חברי גרעין, בשנת המשימה, בהיקפים הרבה יותר גדולים מאשר השקענו עד היום ומאשר מגיע לפי הפרופורציות, בגלל הייחודיות.

נסים ברדה: אנחנו בוחנים ברגישות מתאימה – פרופ' אלדד – את נושא הפנייה לקב"נים ולפסיכיאטרים.

נסים ברדה: חד משמעית.

נסים ברדה: כאשר הם מבקשים קב"ן – והם מבקשים קב"ן – אנחנו בוחנים אותם לא כמי שמחפש להשתמט מהצבא, אלא כמי שמחפש סיוע.

נסים ברדה: זאת ההסתכלות שלנו.

נסים ברדה: אתה מכיר את התהליכים, בוודאי מתקופתך, שלא פעם פונים לקב"ן על מנת לקבל את הפטור מהשירות.

נסים ברדה: כאן הדגש הוא להסתכל עליהם לא כאל כאלה, אלא כאל אנשים שיש להם בעיה אישית שצריכה סיוע, ושצריך לגייס אותם למרות הבעיה האישית, ולתת להם את הסיוע.

נסים ברדה: אני אישית עסקתי בתדרוך קב"נים בעניין הזה בכנס קב"נים, ומפקד מיט"ב אחראי לבצע את זה בפועל יחד עם הקב"נים שלו.

אורי אריאל: יש כאלה שאתם מפנים לקב"נים?

נסים ברדה: יש כאלה.

נסים ברדה: תכף אני אגע בזה.

אריה אלדד: בעניין הזה אתה כולל רק את אלה שממפוני גוש קטיף, או גם אלה שהיו שב"חים או מעורבים בפעילות באותה תקופה?

נסים ברדה: אני מדבר בעיקר על מפוני גוש קטיף, אבל כל מי שהולך לקב"ן, המשימה שלנו היא - - -

אריה אלדד: אני לא מדבר על אלה שהלכו לקב"ן, אלא על אלה שלא הלכו לקב"ן אלא שלחו אותם.

נסים ברדה: שלחו אותם?

נסים ברדה: אני אגע גם בזה.

נסים ברדה: יש לנו גם כאלה שאנחנו שולחים לקב"ן כדי לוודא דברים נוספים שנחשפים במסגרת ראיון הצבה שאתה ודאי מכיר אותו.

נסים ברדה: מר יצחק לוי הבטיח להעביר לי רשימה של 130 חיילים ומלש"בים עם בעיות, ואני אטפל בזה אישית.

נסים ברדה: אני מחכה לקבל את הרשימה, עדיין לא קיבלתי אותה.

נסים ברדה: לשכת גיוס באר שבע תמשיך להגיע לניצן ולישובים נוספים, ולטפל בהם שלא במסגרת הלשכה, כי חלק מהאנשים מתקשים להגיע ללשכה אפרופו המדים, אנחנו נבוא לקראתם ונטפל בהם שם, היכן שצריך.

נסים ברדה: אנחנו מקימים צוות היגוי בראשות ראש ענף שלי, יחד עם מר יצחק לוי, יחד עם מערך-מגן, על מנת לתת מענה.

ליאור כלפא: סליחה שאני קוטע אותך, אבל אני חושב שיש פה אי הבנה.

ליאור כלפא: מי שמייצג את נוער גוש קטיף גם מטעם המתיישבים וגם מטעם מנהלת סל"ע, והוא היום עובד מנהלת סל"ע – איציק לוי הוא מנהל מחלקת החינוך במועצה - - - שקלטה את מרבית המשפחות.

נסים ברדה: הוא בא אלי, הוא הציג אצלי את העניין.

ליאור כלפא: אוקי.

ליאור כלפא: אבל, אני רוצה להעמיד דברים על דיוקם, כי לדעתי יש פה טעות.

ליאור כלפא: איציק לוי הוא יהודי יקר, אחד שאכפת לו, הוא גם מינה אצלו במועצה אדם שאחראי על העניין של נוער מתגייס, אבל גם מטעם מנהלת סל"ע וגם מטעם ועד מתיישבי גוש קטיף, מייצג את נוער גוש קטיף בכל מקום בו הוא נמצא כרגע – כולל ליווי של החיילים שנמצאים בשירות סדיר, וזה לא מהיום אמציה יחיאלי.

נסים ברדה: אמציה היה אצלנו, אצל ראש אמ"ש והוא מכיר את הסיכום הזה.

נסים ברדה: הוא איש הקשר והוא קיבל את הטלפונים של הסגן אלוף.

ליאור כלפא: כי אני שומע איציק לוי, ואני אומר שהוא מהמועצה שלו, והוא מייצג 500 פונים.

נסים ברדה: למה אני אומר איציק לוי?

נסים ברדה: כי אלינו פנו סדרה של אנשים.

נסים ברדה: כל אדם שפנה נפגשנו אתו, למרות שאני יודע שיש נציג ממנהלת סל"ע והוא הוזמן לדיון אצל ראש אמ"ש.

נסים ברדה: כל אדם שפנה אלינו פתחנו את השער וקיבלנו, כי דרך זה אני מתכוון לקבל בעיות שאולי לא יגיעו דרך מישהו אחר.

נסים ברדה: אני מוכן לקבל שמות כפולים, ממספר גורמים, על מנת לא לפספס אף אדם.

נסים ברדה: זה לא, חלילה, במקום עבודה מול מנהלת סל"ע, אבל אם יהיו אנשים נוספים שיבקשו אני מוכן לקבל אותם, למרות שיש לנו איש קשר אחד.

נסים ברדה: בעניין הזה אני מוכן לעבוד כפול, אבל לא לפספס אף אחד.

נסים ברדה: לגבי המיונים והגיבושים, גם אמרתי וגם מופיע בסיכום, בהנחיות שלנו, שלבעלי הרישום הפלילי בגין הפעילות שבוצעה במהלך ההנתקות, בשונה ממלש"

נסים ברדה: בים אחרים שיש להם רישום פלילי בגלל עבירות סמים והתפרעות ואלימות – אפילו חלקן אותן עבירות, אבל במגרש הכדורגל ובנסיבות אחרות – שאותם אני לא מזמן, כאן ניתנת אפשרות לזמנם לכל המיונים ולא הגיבושים.

נסים ברדה: אני מזמן, חלקם אפילו מגיעים.

נסים ברדה: אני מזמן, הבחור יכול להגיד לי: אני לא בא.

נסים ברדה: כמו שאמרתי קודם: אני מזמן 10,000 איש, מתייצבים 6,700.

נסים ברדה: חלקם מנפים את עצמם, ניפוי עצמי.

נסים ברדה: או חושבים שהם לא רוצים, או חושבים שהם לא מסוגלים להתמודד.

נסים ברדה: יכול להיות שחלק מהנוער, כאקט מחאה, לא רוצה לבוא.

עמירה דותן: איך אמר לך האדם האחרון שהיה כאן?

עמירה דותן: הוא פשוט איננו ואני לא רוצה לומר את שמו.

עמירה דותן: הוא אמר: אנחנו קרועים בין שני עולמות.

עמירה דותן: צריכים לעזור להם.

עמירה דותן: איתי אמר את זה מאד חזק בפעם שעברה: כדי לעזור להם צריך מישהו להושיט את היד וגם למשוך.

עמירה דותן: זה העניין.

עמירה דותן: אני לא אוהבת להתפרץ, אבל המילים הן מילים מאד יפות ומאד גבוהות.

עמירה דותן: אני כל הזמן תוהה איך לפרש את הפער בין המדיניות המאד מדהימה שאתה מקריא לנו עכשיו, ומחזק את הדברים שקיבלנו מהצבא, לבין התחושה של הנוער – נאמרו פה דברים קשים ביותר, ברדה.

עמירה דותן: אז השאלה היא - כמו שעשיתם בנושא של המלש"בים – מיט"ב – שיש סגן אלוף שאחראי לכל הנושא של הקליטה, האם אי אפשר להוסיף עוד סגן אלוף או אלוף משנה, בתוך הצבא עצמו?

נסים ברדה: הוא אחראי גם בתוך הצבא.

נסים ברדה: זה היתרון שלו.

עמירה דותן: הוא הכתובת מהתחלה ועד הסוף?

עמירה דותן: כולל מיונים כולל הכל?

נסים ברדה: כולל הכל, כולל זימונים, כולל הכל.

עמירה דותן: אם יש לו בעיה לאן הוא הולך?

נסים ברדה: יש לו מפקד ויש אותי מעליו.

נסים ברדה: ואנחנו עובדים הדוק וצמוד.

נסים ברדה: את מכירה אותי לא מהיום, אני עובד בעניין הזה אישית, אפשר להיות שקטים.

נסים ברדה: ולגבי הקריעה שלהם בין שני העולמות, אני לא רוצה להיות במקומם, אני אומר את זה תרתי משמע.

עמירה דותן: זה המצב.

נסים ברדה: אני מבין את העניין, ולכן אנחנו משקיעים את מה שאנחנו משקיעים בהכנה לקראת, כולל מכינה.

נסים ברדה: פנו אלינו ואמרו: תוציא אותם למכינה.

נסים ברדה: אמרתי: אני מוציא אותם למכינה בלי מגבלות, על מנת שיתחזקו.

עמירה דותן: גם מכינה וגם לגבי הגדנ"ע שאתה מחכה לו.

ניסים ברדה: הגדנ"ע - לא מחכה.

ניסים ברדה: תהיה תוכנית פעילות שתבוצע.

ניסים ברדה: הם יופיעו אצלי ואנחנו נטפל בהם כבר מכיתה י'.

ניסים ברדה: בדרך כלל לא עושים את זה כבר מכיתה י'.

ניסים ברדה: אלה הדברים ברמה של סיכומים.

ניסים ברדה: הצמדנו גרעין נח"ל ליישוב ניצן.

ניסים ברדה: עכשיו, לגבי השאלות ששאלת וששאלו אנשים נוספים.

עמירה דותן: אולי נעשה איזה פסק זמן, ברדה.

עמירה דותן: תן לאנשים רגע אחד להתבטא.

עמירה דותן: מה שאני כבר רואה, ליאור ואמציה – אחד הרעיונות שהועלו כאן, ואולי הוא רעיון טוב, תגידו לי אתם מתוך השטח, לעשות מן יום מפגש עם הנוער, עם האנשים, עם הצבא, עם הרבנים ולהראות שזה אכפת.

עמירה דותן: לנסות להקדיש יום לנושא הזה.

עמירה דותן: מן יום כיף כזה, יום הכנה.

עמירה דותן: גיבוש.

עמירה דותן: לקראת פסח – כל מיני רעיונות יכולים להיות – שהצבא יהיה שם עם האמירה שלו, הרבנים, וכמובן, כל מי שתחליטו מאתנו שיבוא ויאמר: חברים, אנחנו לרשותכם, אנחנו כאן, אנחנו רוצים ללוות אתכם, זה חשוב, אנחנו לא רוצים שתיפלו בין הכיסאות, אנחנו רוצים לכבד.

עמירה דותן: זה רעיון שעלה מהצבא, כדאי להרים את הכפפה הזאת, אני חושבת.

עמירה דותן: הנושא השני זו אותה שקיפות – ופה, אמציה, אני מאד מצפה לעזרה שלך – שהדברים שסוכמו בצבא יועברו בדרך שהם צריכים לעבור לכל האורך ובשקיפות.

עמירה דותן: למשפחות, למתגייסים, למגוייסים, לדעת את השם של הסגן אלוף הזה.

עמירה דותן: אז תתייחסו גם לזה בתוך הדברים שלכם.

אמציה יחיאלי: אנחנו כבר התקדמנו בכיוון הזה.

אמציה יחיאלי: בפגישה שהיתה אצל ראש אמ"ש בנושא הזה הוצג בפני איש הקשר, סגן אלוף איציק מור, שהוא סגן מפקד מיט"ב.

אמציה יחיאלי: נפגשתי אתו.

אמציה יחיאלי: העליתי בפניו שמות - - -

נסים ברדה: 13 שמות שהעלית, 13 שמות קיבלו תשובות.

אמציה יחיאלי: כן.

אמציה יחיאלי: לגבי כל השמות שהעליתי בפניו קיבלתי תשובה מה נעשה עם כל חייל וחייל, באיזה מקום זה נמצא.

אמציה יחיאלי: אנחנו בתחילת הדרך, ואני חושב שמהמקום הזה, לרגע אחד אנחנו לא רוצים להוריד את האחריות של הצבא מתוך כל התהליך הזה.

אמציה יחיאלי: נשאלה שאלה אצל ראש אמ"ש מה יהיה אם אותה כתובת לא תיתן את אותו מענה שאנחנו מצפים לו, ונאמר בפירוש על ידי ראש אמ"ש בנושא הזה, שאם אכן לא יינתן מענה – וזו תחושה שלי במקום שלי – אני פונה לראש המנהלת, צביה שמעון, והיא פונה לראש אמ"ש על מנת לטפל בסוגיה הזאת שוב, לכן גם נקבע התאריך של בדיקת הדברים.

עמירה דותן: אתה פונה לברדה, לא?

עדיאל שומרון: יצרנו איזשהו צינור.

עדיאל שומרון: יש את דרג השטח, במידה ויהיו בעיות שלא נפתרות בדרג השטח, אז דרך המנכ"לים – ראש המינהלת מחד וראש אמ"ש-אכ"א, מצד שני.

עמירה דותן: אבל השאלה שלי היתה ממך לשטח.

עמירה דותן: לא ממך למעלה, עם הבעיות, אלא ממך לשטח.

עמירה דותן: לבוא ולהגיד: נפגשנו עם הצבא, יש בו המון רצון, המון פתיחות, אמנם מאוחר מדי, אבל - ולהעביר את זה גם לילדים.

אמציה יחיאלי: בנושא הזה, היות שיש לנו כשלושים מדריכי נוער שנמצאים בכל הקהילות ובכל האתרים, דיווחתי במסגרת הישיבות השוטפות שלנו, למדריכי הנוער, בזה שנפתח ערוץ מול הצבא בצורה מסודרת, לא צריך לחפש את נושא הקשרים ולא את נושא הקומבינות, אלא אפשר לפנות ישירות אלי בצורה מסודרת ויש לי כתובת מסודרת בצבא.

אמציה יחיאלי: אני אומר שוב: אנחנו בתחילתו של תהליך, בסך הכל עברו רק שבועיים.

אמציה יחיאלי: אנחנו אחת לשבועיים ניפגש – עם סגן אלוף איציק מור, על מנת לעבור על שמות ולראות מה קורה ואיך קורה.

אמציה יחיאלי: זו דרך העבודה שאנחנו מנהלים כרגע מול הצבא.

אמציה יחיאלי: במקביל, כל מי שיש לו – ואני מפיץ את זה בכל האתרים שיש לי, בכל המקומות – מי שיש לו בעיה הכי קטנה בנושא של שיבוץ, בנושא של תשאולים, מה שלא יהיה – שיפנה אלי.

אמציה יחיאלי: אני בהחלט מעלה ואעלה את כל הדברים האלה לפני סגן אלוף איציק מור.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אנחנו יכולים להיות רגועים שכל המשפחות אמנם יודעות?

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הידיעה הזאת היא מאד חשובה.

עמירה דותן: זאת השאלה.

אמציה יחיאלי: ההודעה היא תהליך.

אמציה יחיאלי: היידוע הוא תהליך.

אמציה יחיאלי: כיוון שאין לי מערך טלפונים וסמס כדי להודיע לכולם.

אמציה יחיאלי: יש לי, למשל, את אותו ידיעון שיוצא מטעם ועד התושבים לכל התושבים, שם זה גם יתפרסם.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: מה הבעיה להוציא פלייר או חוזר כתוב לכל המשפחות?

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: עם טלפונים, עם שמות?

ליאור כלפא: יש עלון פנימי שיוצא לכל המשפחות אחת לשבועיים, אמציה מדי פעם מכניס לשם ידיעות, יכניס גם את זה.

ליאור כלפא: אין שום בעיה.

ליאור כלפא: אחת לשבועיים יוצא ידיעון לכלל התושבים.

עמירה דותן: אבל לא סתם ידיעון.

עמירה דותן: שזה יקבל את המקום הראוי לו.

עמירה דותן: כי ישנה ציפיה.

ליאור כלפא: אפילו פלאייר מצורף.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: פלאייר מצורף שאפשר להדביק על המקרר או לתת לילד.

עמירה דותן: כן.

עמירה דותן: בדיוק כך.

עמירה דותן: שיהיה טלפון נגיש.

ליאור כלפא: תיתן לילד הוא יעשה בזה מטוס.

ליאור כלפא: אני לא בטוח שזו הדרך.

אמציה יחיאלי: אני רוצה לציין שלפחות ברמה האישית – וזה לא התחיל מהיום - יש לי קשר אישי יום יומי עם כל המשפחות וכל התושבים, ובמיוחד עם קבוצת בני הנוער והחיילים.

עמירה דותן: איתי, שהוא אחד מהרכזים, אם אני זוכרת נכון – אמרת דברים מאד קשים בפעם שעברה.

עמירה דותן: האם נרגעת?

איתי אלמליח: קודם כל, חשוב לי להגיד, תא"ל ברדה, לפני שאני אומר את מה שרציתי להגיד ואמרתי גם בדיון הקודם: אני לא מהגוש.

איתי אלמליח: לא גרתי בגוש, לא גורשתי, עבדתי בגוש לפני כן, והדברים שם הם לא על רקע חוויה או שריטה, כמו שהגדיר את זה חבר הכנסת.

איתי אלמליח: דבר שני שחשוב לי להגיד: יש לי המון כבוד, גם למדים שלך, גם לדרגות שלך, גם לדרגות של ראש אמ"ש, ובכל זאת אני הולך להגיד את הדברים שאני אומר: אחד, ואני הולך להתייחס לנקודה הזאת בצורה הכי קצרה: ראש אמ"ש לא מגיע לכאן.

איתי אלמליח: הוא ידע את אותו חייל שלא הצדיע לרמטכ"ל להכניס אותו ללשכתו, להגיד לו דברים מאד קשים – אני מכיר את החייל הזה באופן אישי – להגיד לו דברים מאד קשים לגבי הרבנים שלו ולגבי מי אמר מה.

איתי אלמליח: אנחנו לא נקבל את הדברים האלה כעובדה, כי תמיד אפשר לטעון טענה אחרת.

איתי אלמליח: וכחברת הכנסת, או הכנסת מבקשת מראש אמ"ש להתייצב והוא לא מגיע, הטעם הוא רע לכולנו.

איתי אלמליח: אני מתייצב פה בוועדה לענייני ביקורת המדינה, לא כי אין לי מה לעשות.

איתי אלמליח: אני פה כדי להחזיר את האמון במערכת שלי, כדי שאני אוכל לספר לילדים שלי שקורה פה משהו אחר.

איתי אלמליח: הפלאייר הזה שביקש חבר הכנסת אורלב הוא חשוב מאד, הוא חסר ערך אם לא ירגישו שצבא הגנה לישראל יוצא מגדרו כדי לחבק את הילדים האלה.

איתי אלמליח: אני מבקש להתייחס לכמה דברים שאמרת, כדי לנסות ולהסביר.

איתי אלמליח: אחד – ושוב, באמת לא בכוונה לפגוע או לקנטר - אדוני אמר: עוברים דירה.

איתי אלמליח: הסמנטיקה היא לא רק סמנטיקה.

נסים ברדה: סליחה, אמרתי: אדם שעובר דירה, ודאי צריך לגייס אותו.

נסים ברדה: אלה לא עברו דירה, לא ברצונם, וגם לא ידעו לאן הם עוברים.

נסים ברדה: זה יותר חמור פי כמה וכמה.

איתי אלמליח: הבנתי.

איתי אלמליח: אני רק מסביר לאדוני, שלהגיד "עובר דירה" גם במובן המטאפורי על מה שקורה פה, זה בדיוק הסיפור של קצינת הת"ש שיושבת עם הילד והוא אומר לה: אין לי בית, והיא אומרת לו: מה קרה, זרקו אותך מהבית?

איתי אלמליח: כי היא לא מבינה בכלל על מה הוא מדבר.

איתי אלמליח: אז זה ברמה הסמנטית, ואני מקבל את התיקון.

איתי אלמליח: אנחנו יושבים פה ואמציה מתווך בינינו, אנחנו מקבלים את כל הדברים האלה ושמענו בשמחה את המסקנות של אותה ישיבה עם ראש אמ"ש.

איתי אלמליח: השאלה באופן הפרקטי היא איך מקימים את אותו מערך שיבקר ויפקח על כל אותן המסקנות – הבאמת מעודדות.

איתי אלמליח: אני יושב פה ומתעודד – כי יש הוראה של ראש אמ"ש כבר למעלה מחצי שנה שלא שואלים ילדים בגיבושים האם תהיו מוכנים לפנות יישובים.

איתי אלמליח: דרך אגב, נוספה שאלה חדשה – אתה יכול לבדוק אותי – האם הרבצת או לא הרבצת לשוטר או חייל שפינה אותך.

איתי אלמליח: זאת אומרת – תסלחו לי על הביטוי הוולגרי – האם כשאנסו אותך צעקת או לא.

איתי אלמליח: וההוראה הזאת היא כבר חצי שנה, ויושבים פה חברה ששאלו אותם את השאלה הזאת חד וחלק.

איתי אלמליח: ומה שאומר חבר הכנסת אורלב זה, שכשאתה מגיע – וגם אני הייתי בגיבושים של כל מיני יחידות מיוחדות – כשפוסלים אותך, אין לך מושג על מה פסלו אותך.

איתי אלמליח: גם אם עברת ראשון את כל הקטע הפיסי, וגם אם היה לך הכי טוב עם הפסיכולוג – פסלו אותך.

איתי אלמליח: מישהו מספק לך הסבר?

איתי אלמליח: בחיים לא.

איתי אלמליח: אף אחד לא יכול להגיד לבחור הזה מגוש קטיף.

איתי אלמליח: גם הפסיכולוג יכול להגיד דבר אחר לחלוטין, או אותו חייל או מפכ"ץ שראיין אותו.

איתי אלמליח: השאלות האלה נשאלות, הן נשאלות גם בלשכות הגיוס – ואני אומר את זה באופן הכי אחראי שבעולם – לכל ילד – או אם אני מדבר על אחריות אני לא אגיד לכל ילד, אבל המדד לשאלת שאלות כאלה הוא בכלל לא מהגוש, מספיק שתהיה לך כיפה.

איתי אלמליח: ובמקרה הטוב – כמו שד"ר קליין הזכיר בדיון הקודם – מספיק שהגעת עם חולצה של האיחוד הלאומי, אז בכלל אתה תשב.

איתי אלמליח: הזכיר חבר הכנסת אלדד לגבי השליחה לקב"נים ופסיכיאטרים.

איתי אלמליח: זה קיים.

איתי אלמליח: אנשים מגיעים, בלי שום קשר ונתקלים בזה.

איתי אלמליח: אני כמובן מבין שאם ילד בא ועל רקע ההתנתקות אומר: כן, הייתי בטיפול פסיכולוגי – וזה מה שקורה בדרך כלל בצבא, שברגע שהצהרת שהיית באיזשהו טיפול פסיכולוגי, אתה כן מועבר לשיחת קב"ן לבדוק את היקף הבעיה.

איתי אלמליח: אבל גם לפעמים בלי זה, ילד מגיע, שואלים אותו את השאלות, נגמר הסיפור.

איתי אלמליח: התחנה הבאה שלו היא קב"ן.

איתי אלמליח: התייחסת ללשכת גיוס באר שבע והיא קיבלה שבחים, ואנחנו מכירים אותה גם מהדיווחים של אמציה וגם מי שנמצא בקשר אתה.

איתי אלמליח: לשכת גיוס באר שבע היא לא המוקד היחידי.

איתי אלמליח: המפונים, מגורשים, עקורים, איך שלא נקרא להם, לא חיים רק בניצן.

איתי אלמליח: הם חיים מרמת הגולן עד חלוצה.

איתי אלמליח: לשכת הגיוס שמטפלת בילדים שלי היא למשל לשכת הגיוס ירושלים.

איתי אלמליח: יש לי ילדה שזה משהו שהתחדש בין הדיון הקודם לפני שבועיים לדיון הזה, שהגיעה והלכה לצו ראשון למרות שהיא מתלבטת בכלל, וההורים שלה בטח לא ששים ושמחים לזה שהיא הולכת לצבא, ואותה חיילת נחמדה מתחילה לשאול אותה כל מיני שאלות.

איתי אלמליח: למה את לא מתגייסת ומה זאת ההשתמטות הזאת, ומה כן, ומה לא.

איתי אלמליח: והיא אומרת לה: תביני, אני במצב – באתי לצו ראשון כדי לנסות - - -

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: היא שאלה גם שאלות פוליטיות?

איתי אלמליח: לא, במקרה הזה לא שאלו שאלות פוליטיות, אבל היחס הוא יחס – וזה מה שאני אומר.

איתי אלמליח: ההצהרות האלה הן הצהרות, חבל על הזמן, הלוואי שהן יקוימו.

איתי אלמליח: השאלה היא איזה מנגנון מפקח על לשכת הגיוס, על אותה חיילת שיושבת למטה ועושה את האבחון הפסיכולוגי ומדברת עם החייל, כדי שלא תשאל את השאלות האלה.

איתי אלמליח: אני מעלה פה משהו כהשלמה לדיון הקודם.

איתי אלמליח: יושב פה מאחורי בחור שהיה בגיבוש ביחידה מיוחדת, נשאל את השאלה המפורסמת בסוף הגיבוש – ואני בכוונה לוקח את הדוגמה שלו למרות שהוא לא רוצה להיחשף - - -

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: איזו שאלה הוא נשאל?

איתי אלמליח: הוא נשאל: האם תהיה מוכן לפנות יישובים.

איתי אלמליח: במילים האלה.

איתי אלמליח: אמר הבחור: תשמע, אני לא יודע, אני אשתדל להתעסק בדברים לוגיסטיים ולא להיות בפינוי עצמו.

איתי אלמליח: אמר לו המפקד: אל תמרח אותי.

איתי אלמליח: אני צריך תשובה עכשיו.

איתי אלמליח: אז הוא אמר לו: אתה יודע מה?

איתי אלמליח: אני לא אהיה מוכן לעמוד במקום שהחייל שפינו אותי עמד.

איתי אלמליח: וברגע שהבינו שהוא מגיש קטיף הוא עבר את הנושא.

איתי אלמליח: אני בכוונה מעלה את זה כי הוא פה, אבל כדי לשמוע, הוא לא מוכן לדבר.

איתי אלמליח: אני מעלה את הנושא כי זה ילד, למשל, שאבא שלו אומר לו: תגיד לי, אתה עושה צחוק?

איתי אלמליח: לא מספיק שהצבא לקח לי הכל, המדינה לקחה לי הכל, אתה הולך לצבא?

איתי אלמליח: והוא עומד בפני הדברים האלה ומוכן להתגייס וזה מה שהוא צריך לקבל בלשכת הגיוס.

איתי אלמליח: מה שחשוב לנו זה בעיקר איך אנחנו הולכים לפקח על הנקודה הזאת.

איתי אלמליח: ואני חייב להגיד לך – הזכרת את הרב טל.

איתי אלמליח: הרב טל הוא סמן בציבור.

איתי אלמליח: וזה גם מה שאמרתי בדיון הקודם.

איתי אלמליח: צריך להבין שהמלחמה הזאת היא לא רק על הנוער של גוש קטיף.

איתי אלמליח: בציבור הדתי לאומי משתוללים כוחות נורא רציניים בעניין הזה.

איתי אלמליח: אם צבא הגנה לישראל לא יידע לנצל את שעת הכושר הזאת בחיבוק של ילדי גוש קטיף, הוא מפקיר את רחובו של הציבור הדתי לאומי לכוחות חזקים שלא מוכנים שיתגייסו לצבא.

איתי אלמליח: הרב טל הוא סמן ימני בנקודה הזאת.

איתי אלמליח: תודה.

עמירה דותן: איתי גם בפעם שעברה מאד הרשים אותנו באמירות שלו, ונעים להרגיש יותר טוב, אבל בסך הכל המציאות היא לא מוגזמת, ואני חושבת שמול המציאות הזאת לא מספיק לתת מענים, צריך לעשות מעבר לכך.

עמירה דותן: ופה יש שתי שאלות.

עמירה דותן: אל"ף, איך מוודאים שמדיניות מחלחלת למטה, ברוח המפקד על אמת, ודבר שני, באמת, איך עושים את האקסטרה הזה.

עמירה דותן: יש פה שלושה אנשים שנרשמו לדיבור בתחילת הדיון, אני רוצה לתת להם את רשות הדיבור.

עמירה דותן: שמחה, עזרא ותכלת.

עמירה דותן: בבקשה.

שמחה שניידר: אני מכפר דרום לשעבר.

שמחה שניידר: תרשו לי לפתוח בדבר תורה קצר, כפי שחבר הכנסת אורלב עשה מקודם, וזה תכף גם יתקשר.

שמחה שניידר: אנחנו קראנו, בפרשת השבוע האחרונה, שתי מילים בהתחלה: "ואלה המשפטים".

שמחה שניידר: חז"ל מהדבר הזה לומדים שיש שוויוניות לכל אורך הדרך.

שמחה שניידר: אין מצב של אפליה.

שמחה שניידר: עכשיו אני אפנה למקרה שלי.

שמחה שניידר: הבן שלי גויס באוגוסט 2005, שבועיים לפני.

שמחה שניידר: האמין כמו כולנו – ואני חושב שכל מי פה מהגוש יודע את זה – בגוש היתה תחושה שאולי יהיה נס.

שמחה שניידר: זו היתה האמונה שלנו, האמנו בזה.

שמחה שניידר: הוא עבר גיבוש של פלס"ר גבעתי וגויס בתור חייל לפלס"ר.

נסים ברדה: עשה את זה במהלך השירות, כי גיבוש פלס"ר גבעתי הוא במהלך השירות.

נסים ברדה: לא לפני הצבא.

נסים ברדה: בשבוע הראשון.

שמחה שניידר: כן.

שמחה שניידר: בתוך הצבא.

שמחה שניידר: הוא עבר יום גיבוש סיירות, עבר את יום הגיבוש בתוך גבעתי, התקבל לפלס"ר, יצא לחופשה קצרה – היה לנו איזשהו סיפור עם יום הגירוש עצמו, שעל זה אני לא רוצה להרחיב פה את הדיבור, למרות שגם על זה יש מה לומר, לא מעט.

שמחה שניידר: ו- אני רוצה להגיד לך משהו: אני פה אזרח, ודמוקרטיה זה שלטון העם.

שמחה שניידר: ובתור אזרח אני צריך פה לראות איך מתנהל העסק.

שמחה שניידר: ובצבא, זה לא נשמע טוב.

שמחה שניידר: זה הרבה יותר גרוע.

שמחה שניידר: אני נזהר.

שמחה שניידר: יש פה אנשים מכובדים, אני לא רוצה להשתמש במילים קשות.

שמחה שניידר: זה ממש נשמע לא טוב, ואני מזכיר את זה בהקשר למה שקרה אתנו באופן אישי, ביום הגירוש, עם הבן שלנו.

שמחה שניידר: אבל נעבור הלאה.

שמחה שניידר: גורשנו למלון פרדייס בבאר שבע, שהינו שם כארבעה וחצי חודשים.

שמחה שניידר: הבחורצ'יק לקח לו כשבוע, שבוע וחצי – לא יכול להגיד לך בדיוק סדר זמנים – חזר לצבא, חזר ליחידתו, תיפקד, מתפקד, ברוך השם.

שמחה שניידר: אני רק רוצה להוציא פה, הבאתי אתי – הוא מאד לא אוהב שאני עושה את זה.

שמחה שניידר: דרך אגב, כל מה שאני עושה פה, למרות מה שאמרתי לך בשיחה שהיתה בינינו, הוא לא יודע מזה.

שמחה שניידר: לקחתי לו מהבית – תעודת הצטיינות.

שמחה שניידר: הבחור קיבל חייל למופת.

שמחה שניידר: זאת אומרת, לא תגיד הבחור משתמט, הבחור לא מתפקד.

שמחה שניידר: מתפקד, והכל תקין.

שמחה שניידר: ויהי היום, יוצאת הקצאה ראשונה של מחזור אוגוסט 2005 לקורס מ"כים, והוא נורא מתלבט.

שמחה שניידר: לפני הגירוש הוא בא עם רוח, חבל על הזמן.

שמחה שניידר: הוא היה בטוח שהוא יהיה קצין בצה"ל בתוך היחידה שלו.

שמחה שניידר: הוא בא עם המון אנרגיות.

שמחה שניידר: מיום הגירוש כל העסק הזה ירד.

שמחה שניידר: אני אהיה חייל, כן, אבל לא מעבר לזה.

שמחה שניידר: כלומר: אני אעשה את תפקידי, זה כן.

שמחה שניידר: אבל היום, אנרגיות נפשיות כדי להיות קצין, אין לי.

שמחה שניידר: אני חושב שזה טבעי ביותר, זה הרבה יותר מטבעי.

שמחה שניידר: הוא עשה פה צעד לדעתי – לא רק בתור אבא, כי אני גם מחנך.

שמחה שניידר: אני גם נפגש עם תלמידים שלי שהם משתמטים תוך כדי.

שמחה שניידר: לא אחרי, אלא תוך כדי.

שמחה שניידר: מורידים פרופיל וכולי.

שמחה שניידר: הבחורציק הזה לא עשה את זה, למרות כל מה שעבר ולמרות כל מה שאנחנו עברנו בתור משפחה.

שמחה שניידר: וכמו שאמרתי, הגיע לזימון להקצאה ראשונה לקורס מ"כים, לקראת יציאה לחופשה להכנה למ"כים.

שמחה שניידר: יושב מולו המ"פ שלו בראיון הכנה ליציאה לרגילה, ושואל אותו: אתה רוצה לצאת למ"כים?

שמחה שניידר: אז הוא אומר לו: תראה, אני אגיד לך את האמת, אני לא בטוח כל כך.

שמחה שניידר: הקצאה ראשונה אני לא רוצה, הקצאה שנייה אולי יהיה לי יותר קל.

שמחה שניידר: ואז הוא מתחיל לדבר אתו, מתנהל איזשהו דיון ביניהם ותוך כדי דיון המפקד מעלה את השאלה שעלתה פה: מה יהיה אם יגידו לך לפנות?

שמחה שניידר: אז הבן שלי, ברוך השם, לא אדם טיפש, אדם חכם.

שמחה שניידר: והוא עונה לו בתשובה שאני לא יודע איזה בן אדם היה עונה בצורה אחרת על שאלה כל כך מרגיזה.

שמחה שניידר: הוא עונה לו: תראה, אני חושב שכשאתה מוציא בן אדם מביתו, מגרש אותו מביתו, אתה צריך לחשוב.

שמחה שניידר: אתה מגרש אותו מביתו.

שמחה שניידר: מה אתה גורם להוריו, מה אתה גורם לבית.

שמחה שניידר: אתה צריך לחשוב – הוא לא אמר לו: אני מסרב, הוא לא אמר לו כמו שנאמר פה: מעגל שני, הוא לא אמר לו כלום.

שמחה שניידר: הוא אמר לו תשובה שוויונית.

שמחה שניידר: סופר שוויונית.

שמחה שניידר: דרך אגב, הוא גם לא דיבר על יהודים וערבים, גם את זה הוא לא הזכיר.

שמחה שניידר: כי גם אם אני מגרש בן אדם מעם אחר זה לא אומר שאני, אישית, יש לי משהו נגדו ואני עכשיו צריך להביע את כל השנאה שלי.

שמחה שניידר: לעתים נדרשים דברים שקשה לנו אתם.

שמחה שניידר: אז חושבים.

עמירה דותן: אבל בוא – הוא ענה את התשובה שענה.

שמחה שניידר: הוא ענה את התשובה, המפקד באותו רגע אמר לו: תעלה על מדי ב', אתה לקורס מ"כים כבר לא תצא.

שמחה שניידר: יצא החוצה למ"מ, המ"מ אמר: אני בהלם.

שמחה שניידר: למה הוא לא מוציא אותך?

שמחה שניידר: אז הוא מספר לו.

שמחה שניידר: והמ"מ אומר: שמע, הוא לא מכיר אותך.

שמחה שניידר: הוא מ"פ חדש בפלס"ר, יכיר אותך, ייקח קצת זמן, פעילות, הוא יוציא אותך.

שמחה שניידר: הוא אמר לו שהוא לא מבין את זה, וזהו.

שמחה שניידר: הקצאה שנייה, עד אז הוא הספיק לעבור קורס נהיגה בצבא.

שמחה שניידר: נתנו לו צ'ופר.

שמחה שניידר: אומר לו המ"פ: – בשיחה מקדימה שהיתה – יש הנחיה מעכשיו.

שמחה שניידר: כל מי שרוצה לצאת למ"כים ועבר קורס מקצועי צריך לחתום קצונה.

שמחה שניידר: מאיפה זה בא?

שמחה שניידר: מרגע זה.

שמחה שניידר: הוא ניסה לדבר עוד פעם עם המ"מ, ניסה לדבר עם המ"פ.

שמחה שניידר: סתם כך.

שמחה שניידר: אני דיברתי גם עם חבר הכנסת אריאל, גם עם חברת הכנסת דותן, לפני כשלושה שבועות-חודש.

שמחה שניידר: כי ההקצאה הזאת או-טו-טו יוצאת לדרך.

שמחה שניידר: אני לא יודע אם זה היום או ביום ראשון.

שמחה שניידר: וביקשתי מענה לעניין הזה.

שמחה שניידר: אני אומר את האמת: מפקד כזה, עם כל ההערכה – ואני בטוח שזה אדם שתורם למדינה המון – כשהוא עשה את הדבר הזה, לא בגלל שזה הבן שלי, צריך לשים עליו סימן שאלה גדול.

שמחה שניידר: כי לך תדע מעבר לזה.

עמירה דותן: אני רואה שתא"ל ברדה רשם, גם את הפרטים וגם את הנושא העקרוני.

נסים ברדה: את הפרטים אחר כך, ברשותך, אני אקח ממך.

עמירה דותן: פרטים נוספים הוא ייקח ממך אחר כך.

עמירה דותן: תודה רבה שמחה, תודה שהגעת.

עמירה דותן: עזרא?

חנה פריידין: לא הגיע.

עמירה דותן: לא הגיע?

עמירה דותן: תכלת.

תכלת סופר: אני ממעון.

תכלת סופר: אני לא מגורשת, אבל הייתי בפינוי.

תכלת סופר: התלבטתי אם להתגייס או לא להתגייס.

תכלת סופר: ביררתי והבנתי שאפשר להצהיר שאני דתייה עד 3 חודשים לפני הגיוס.

תכלת סופר: זאת אומרת: יש לי את כל הזמן עכשיו לשבת, להחליט, לראות מה הצבא מציע לי ואז לעשות את ההחלטה.

תכלת סופר: הלכתי לצו ראשון, היה "סבבה".

תכלת סופר: אחר כך אני מקבלת זימון לבדיקת כושר במדור ברה"ן (בריאות הנפש).

תכלת סופר: מה אני מבינה במושגים האלה.

תכלת סופר: מגיעה, יושבת מול הפסיכיאטר.

תכלת סופר: הוא שואל אותי אם אני יודעת למה הגעתי אליו.

תכלת סופר: אמרתי שלא.

תכלת סופר: כאילו, מה?

תכלת סופר: זה משהו חריג?

תכלת סופר: לא יודעת.

תכלת סופר: אז הוא אומר לי: הגעת אלי כי יש לך דעות קיצוניות.

תכלת סופר: ואז הוא התחיל לשפוך לי כל מיני דברים, שכאילו הצקתי לשוטרים, קיללתי אותם, חסמתי כבישים.

תכלת סופר: אמרתי לו: לא עשיתי את זה, זה לא נכון.

תכלת סופר: הוא מחק כמה דברים והמשיך.

אורי אריאל: סליחה, עצרו אותך בגוש קטיף?

אורי אריאל: פתחו לך תיק?

תכלת סופר: לא.

תכלת סופר: לא עצרו אותי, אין לי תיק, שום דבר.

אורי אריאל: איך יודע מישהו בצבא מה הגברת עשתה בימי עלומיה?

קריאות: - -

קריאה: אם היא עשתה בלגן ולא תפסו אותה, צריך לשים אותה ביחידה מיוחדת.

קריאה: נהפוך הוא, כי לא תופסים אותה.

אריה אלדד: סימנו אותה פסיכיאטרית.

אריה אלדד: הוא שאמרתי לך קודם.

אריה אלדד: הלוא זו הסטיגמה.

אריה אלדד: ויש פה שימוש בפסיכיאטריה לצרכים פוליטיים.

עמירה דותן: רבותיי, עכשיו תכלת מדברת – אני שמחה שהגעת לכאן – בעצם, היא היתה אדם מן היישוב.

עמירה דותן: הגיעה ללשכת הגיוס ועברה את הבדיקה הראשונה, כפי שהיא אומרת לנו, ב"סבבה".

עמירה דותן: ואז קיבלה את הזימון לבריאות הנפש.

אורי אריאל: אחלה.

עמירה דותן: עכשיו ככה: היא לא יודעת מה זה ברה"ן.

עמירה דותן: גם אנחנו לא יודעים את כל המונחים האלה.

עמירה דותן: ואז שואל אותה הפסיכיאטר למה היא נמצאת שם.

עמירה דותן: היא היתה מופתעת, תאר לך מה אומרת ילדה בת 17.

עמירה דותן: למה היא מופתעת.

אריה אלדד: אמרו לה למה היא שם.

עמירה דותן: לא בצו הראשון.

תכלת סופר: בצו הראשון הוא שאל אותי אם הייתי בגירוש, איפה הייתי.

נסים ברדה: מי שאל אותך?

תכלת סופר: בצו ראשון שאלו אותי.

נסים ברדה: בצו ראשון לא שואלים אותך.

נסים ברדה: בצו ראשון, לכאורה, את עוברת אימות נתונים.

נסים ברדה: כתובת, מי את, כמה אחים, כמה ילדים, עברית.

נסים ברדה: ואז את הולכת לרופא.

תכלת סופר: לא, ואז היא גם מדברת ושואלת שאלות.

קריאות: - - יש ראיון.

נסים ברדה: לא, לבנים יש ראיון.

נסים ברדה: רק לחלק מן הבנות יש ראיון.

נסים ברדה: לחלק לא.

עמירה דותן: באיזו לשכת גיוס?

תכלת סופר: בבאר שבע.

נסים ברדה: אוקי.

נסים ברדה: תני לי אחר כך את הפרטים שלך, בסדר?

נסים ברדה: אני אבדוק את זה.

עמירה דותן: אוקי.

עמירה דותן: אז רק תמשיכי את הסיפור.

עמירה דותן: בבקשה.

תכלת סופר: הצו הראשון – זה היה שבוע אחרי עמונה, כשהייתי בעמונה מהצד.

תכלת סופר: לא השתתפתי שם, עמדתי והסתכלתי.

תכלת סופר: הייתי בכל המאורעות, אז זרקתי, כאילו – היא אמרה לי: תני לי מקרה כזה ומקרה כזה.

תכלת סופר: והיו לי מקרים בראש, אז זה מה שאמרתי.

תכלת סופר: ואז היא גם שאלה אותי כל מיני דברים על פקודות ודברים כאלה.

תכלת סופר: עכשיו, אצל הקב"ן הוא אמר לי: תראי, בהתחלה כתוב לי שאת רוצה להתגייס, אחר כך לא.

תכלת סופר: אמרתי לו: תראה, יש לי בעיה מבחינה דתית שעוד לא חקרתי אותה, ויש לי את הזמן הזה, שלושה חודשים לפני גיוס, לשבת על זה.

תכלת סופר: פתאום הוא משליך את זה, ושואל: מה את רוצה להיות?

תכלת סופר: מה את רוצה ללמוד, איזה מקצוע?

תכלת סופר: ואז אמרתי שאני חושבת על רפואה.

תכלת סופר: ואז הוא שואל אותי: איזו רפואה?

תכלת סופר: אמרתי: לא יודעת.

תכלת סופר: הוא שואל: מה, את לא יודעת?

תכלת סופר: – כאילו – נראה לי שגם סטודנטים לרפואה לא יודעים בדיוק לאיזה כיוון הם הולכים.

תכלת סופר: בסוף הוא אומר לי: נדמה לי שאני אמליץ לא לגייס אותך על בסיס נפשי.

עמירה דותן: הוא אמר לך את זה בסוף הראיון.

תכלת סופר: כן.

תכלת סופר: הוא אמר לי איזה מונח, משהו אישיותי – לא יודעת.

תכלת סופר: אמרתי לו: על מה?

תכלת סופר: למה?

תכלת סופר: הוא אמר: יש לך בעיה בקבלת החלטות.

תכלת סופר: תתגייסי-לא תתגייסי, פה שם.

אריה אלדד: זו הזניה של מקצוע.

אריה אלדד: הלוא זה – אם יש משהו שאני מכה על חטא לגביו זה שלא הצלחתי לסגור את הפסיכיאטריה הצבאית כשהייתי קרפ"ר.

אריה אלדד: לא הצלחתי לבטל אותה מן העולם.

אריה אלדד: משום שהם כלי לכל דבר.

אורי אריאל: מגייסים עכשיו כל מיני קצינים חזרה לצבא.

אריה אלדד: כלי לשחרור מצה"ל כשצה"ל לא רצה לקלוט את כולם.

אריה אלדד: אז אמרו: אוקי, שחררו אותם משם.

אריה אלדד: ואז קמה צעקה ואמרו: אי התאמה.

אריה אלדד: ואז הם כעסו והחזירו את זה לפסיכיאטריה.

אריה אלדד: ועכשיו הם כלי פוליטי.

עמירה דותן: רגע, אז את שוחררת?

תכלת סופר: לא.

תכלת סופר: אמרתי לו: אוקי, אז תציין לפחות שזה על בסיס דתי.

תכלת סופר: אני לא סגורה על זה שאני מתגייסת או לא, כי יש לי בעיה מבחינה דתית.

תכלת סופר: אז הוא אמר לי: לא, אם הגעת אלי, סימן שזו לא בעיה דתית אלא בעיה נפשית.

תכלת סופר: אם זו היתה בעיה דתית, היית מגיעה למדור הביינישים.

תכלת סופר: עכשיו – מה זה מדור הביינישים?

תכלת סופר: שמצהירים וזהו.

תכלת סופר: מה הקשר?

תכלת סופר: זהו, ככה סיימתי.

תכלת סופר: ואז הגעתי למסקנה שאם לא רוצים אותי בצבא, אני הולכת ומוציאה את הפטור על סעיף דתי, ושהסעיף שלי לא יהיה נפשי.

תכלת סופר: ובאותו יום שבו קיבלתי את האישור לפטור הדתי בדואר, קיבלתי גם זימון למודיעין.

עמירה דותן: זאת אומרת:

עמירה דותן: הנתונים שלך כל כך טובים, שקיבלת זימון למודיעין.

נסים ברדה: אני לא יכול לתת התייחסות בלי שאתכונן עם שם ופרטים.

עמירה דותן: לא, סליחה.

עמירה דותן: סליחה.

נסים ברדה: לא, כי האמירה כאן עכשיו - - -

עמירה דותן: לא.

עמירה דותן: תא"ל ברדה, אני אומרת לך שוב, עוד לפני האמירה כאן עכשיו: אנחנו מאד אוהבים את הצבא, ואנחנו חושבים שהצבא, מעבר להיותו צבא, הוא הגורם הערכי שיכול עדיין לאחד פה משהו.

עמירה דותן: יש פער בין מה שאתה מציג כאן, בין מה שאמר כאן בפעם שעברה ד"ר קליין, שהביא לנו הנחיות של ראש אמ"ש שאסור לשאול את השאלות האלה, ובפועל – התנהלות מול תכלת וחברותיה.

עמירה דותן: אני מאד שמחה שבאת לכאן ושיתפת אותנו בסיפור הזה.

עמירה דותן: כי באמת אי אפשר לומר לילדה בת 17 שיש לה בעיה נפשית כי היא לא יודעת לקבל החלטות, על שני נושאים - - -

נסים ברדה: אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שמה שהיא אמרה זה מה שכתוב בתיק.

נסים ברדה: אני ממליץ לבדוק קודם את התיק, ואני אתן את התיק - - -

אריה אלדד: ברור לך שסיפור כמו שלה מתפשט כמו אש, והם יעדיפו להצהיר על פני להגיע לזה.

עמירה דותן: מעבר לדבר הזה, נקודת ההנחה שלי היא שמה שהיא אומרת זאת האמת שלה, ומה שכתוב בתיק לא מעניין אותי.

עמירה דותן: זו בדיוק הבעיה.

עמירה דותן: הבעיה היא שאני רוצה להתחיל לדבר עם האנשים ולא עם התיקים.

עמירה דותן: ובין מה שכתוב בתיק, לבין המציאות, לבין מה שמעבירים אליך, ואז לקבל מילים מאד גבוהות – אולי פה הבעיה.

עמירה דותן: אני חושבת שאנחנו צריכים יותר ויותר לשמוע את השטח, והשטח זה היא, והבחור המקסים שהיה פה בפעם שעברה והאבא המקסים הזה, שאומרים לנו: הם הרי לא רוצים רע, הם רוצים טוב.

עמירה דותן: הם קיבלו החלטות – אולי אפילו בניגוד לחלק מהאנשים, אומר איתי, שמסיתים לכיוון אחר – אז איפה אנחנו – ו"אנחנו – עדיין אני חושבת על עצמי בתוך הצבא – שבאים ואומרים: חבר'ה, היה מה שהיה, הייתם בתוך איזשהו כאוס, בואו נראה איך אנחנו יוצאים ממנו.

עמירה דותן: לכן, התיק ממש לא מעניין אותי – ואריה יסתכל עליו, אבל הוא לא מעניין אותי, כי הפסיכיאטר הזה צריך לראות את תכלת, להסתכל לה בעיניים, ולהסתכל בעצמו בראי ולשאול את עצמו איך הוא אומר לה: את לא תתגייסי בגלל שיש לך בעיה נפשית, כי את לא יודעת לקבל החלטות.

עמירה דותן: ואם זה מה שהיא הבינה ממנו, זה גם מספיק.

עמירה דותן: אם הולכת הביתה ילדה בת 17, ואומרת על עצמה שאמר לה פסיכיאטר שהיא לא מגוייסת כי היא לא יודעת לקבל החלטות – אני אפילו לא צריכה שזה יתפשט כמו שדה קוצים.

עמירה דותן: מספיק שהרסתי אדם אחד.

עמירה דותן: אני מרגישה עם זה מאד לא טוב.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: התלוננת?

אריה אלדד: אין פה שום הבדל בין תושבי גוש קטיף ללא תושבי גוש קטיף.

אריה אלדד: זה כלים שלובים והידיעה מתפשטת, ובסוף זה יגיע לאלפי מתיישבים, שלא יגיעו לצבא כדי לא לחטוף כתם פסיכיאטרי.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: תכלת, אני חוזר על השאלה: התלוננת?

תכלת סופר: אני אישית לא, מבחינתי היה, נגמר, שיעזבו אותי בשקט.

תכלת סופר: אבל ההורים שלי פנו לשטרן.

תכלת סופר: ראש אמ"ש.

תכלת סופר: לא קיבלנו תשובה.

אורי אריאל: מתי היתה הפנייה שלהם?

אורי אריאל: בערך?

תכלת סופר: יותר מחצי שנה.

עמירה דותן: שמחה.

שמחה שניידר: אני רק רוצה להוסיף משהו קצר: יש לי בן בן 17 שקיבל צו ראשון והוא מתכונן עכשיו לגיוס.

שמחה שניידר: והוא מתכונן ליחידות מיוחדות, בעקבות האח הגדול, בעקבות עצמו.

שמחה שניידר: אני חייב לציין שברוך השם שהוא לא שומע שום דבר ממה שנאמר פה בוועדה, וגם ממני הוא לא ישמע.

שמחה שניידר: ואני אומר לך בתור אבא, שאני מאד מקווה בשבילו, שהוא לא ייפגש עם אותם מפקדים שמספרים עליהם פה, כדי שהוא יצליח איפה שהוא יצטרך להיות.

שמחה שניידר: איפה שהוא יהיה, שיהיה טוב למדינה הזאת.

עמירה דותן: תכלת, את בחיים?

תכלת סופר: כן.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: כאילו.

אריה אלדד: דיברתי על זה בקריאת ביניים ואני מתנצל.

אריה אלדד: אי אפשר לעשות הפרדה ולומר: אנחנו ניתן יחס מועדף רק לילדי המגורשים, וכל השאר – אתם אנחנו נמצה את הדין.

אריה אלדד: האוכלוסייה לא מבודדת והכלים שלובים.

אריה אלדד: והתייחסות שמנסה לפתור התלבטות: כן סירוב פקודה, לא סירוב פקודה, השקפות קיצוניות על ידי מתן חותמת פסיכיאטרית, היא מסוכנת ביותר.

אריה אלדד: מקרה אחד שטיפלתי בו, של בחור שלא היה בגוש ולא היה לו שום תיק פלילי.

אריה אלדד: הגיע לפסיכיאטר.

אריה אלדד: פאותיו היו ארוכות מדי, פאה גדולה.

אריה אלדד: הוא נראה נוער גבעות.

אריה אלדד: פסיכיאטר בקלות רבה מאד נתן לו 21.

אריה אלדד: ארבעה חודשים שאני מנסה לבקש – לצורך העניין פרוטקציה, קרפ"ר לשעבר –אהבחנה.

אריה אלדד: הלוא אם אתם חושבים שהאיש חולה נפש, מיד להודיע לרופא המשפחה שלו.

אריה אלדד: ארבעה חודשים לקח לקבל את האבחנה הפסיכיאטרית שלו.

אריה אלדד: אמרתי להורים: תלכו לפסיכיאטר מומחה לנוער, שיבדוק אותו.

אריה אלדד: אני בטח לא מומחה – נפגשתי עם האיש, לא התרשמתי – כמו שלא התרשמתי מתכלת שהיא סובלת מהפרעה נפשית.

אריה אלדד: אבל אני לא איש מקצוע.

אריה אלדד: הלך לפסיכיאטר, כתב: לא דובים ולא זבובים.

אריה אלדד: לא הפרעה נפשית אקסטרוורטית ולא שום הפרעה נפשית אחרת.

אריה אלדד: עד היום הזה לא נפתרה הבעיה.

אריה אלדד: האיש רוצה להתגייס.

אריה אלדד: אני מכיר את העצים שהמערכת עולה עליהם – תשמע, הפסיכיאטר קבע שהוא עד כדי כך חולה נפש שאסור לגייס אותו?

אריה אלדד: הפרעה נפשית אקסטרוורטית – אין דבר כזה, אגב, בספר הפסיכיאטריה אין אבחנה כזאת.

אריה אלדד: גם המציאו וגם הכתימו.

אריה אלדד: זה יתפרסם בעיתון של המתנחלים.

אריה אלדד: וכשדבר כזה מתפרסם אז ציבור גדול של נוער שמתלבט היום אם להזדהות עם המדינה או לא להזדהות עם המדינה, ללבוש מדים או לא ללבוש מדים – זה מטה אותו לגמרי.

אריה אלדד: למה הוא צריך להתקרב ללשכת גיוס?

אריה אלדד: הוא יודע שאין לו תיק, הוא יודע שהוא לא נעצר, אבל אולי פעם השב"כ צילם אותו באיזו הפגנה ועכשיו מעבירים את השם שלו?

אריה אלדד: הלוא אין להם מושג איך הדברים הללו עובדים.

אריה אלדד: ואם הם יודעים שיש סכנה – לא שישחררו אותם, אלא שיכתימו אותם בכתם פסיכיאטרי – אני לא יודע אם היא תוכל להתקבל לבית ספר לרפואה.

אריה אלדד: משום שהכתימו אותה בכתם פסיכיאטרי, אז חוץ מהפגיעה הנוראה בזכויות האנשים, יש פה פעולה הפוכה לאינטרס של הצבא, ומישהו באמת לא מבין איך הציבור הזה פועל ואיך מופצות בו ידיעות – בתקשורת הרשמית שלו ובתקשורת הלא פורמלית.

אריה אלדד: אני מציע להתרחק כמו מאש מניסיונות להכתמה פסיכיאטרית כשהיא לא קיימת.

אריה אלדד: זה נכון בכל מקרה.

אריה אלדד: יותר מדי פעמים הפסיכיאטריה היתה צינור הפליטה מצה"ל, גם במקרים שלא היה להם שום עניין פסיכיאטרי.

אריה אלדד: ופי 777 במקרים של ציבור המתנחלים על הרקע הזה.

אריה אלדד: יש בכך פשע מוסרי-רפואי, ופגיעה אמיתית באינטרסים של עם ישראל וצה"ל.

אורי אריאל: אני נכנסתי במצב קשה – לא יודע אם פסיכיאטריה – אבל אני מוכרח לומר שאני יוצא במצב עוד יותר קשה.

אורי אריאל: אני שמח על הפרוטוקול שהקראת ממנו, על הדברים שאתם עושים והולכים לעשות.

אורי אריאל: אני לא מזהה שאתם מזהים שיש בעיה.

אורי אריאל: אתם מטפלים באמת – כל מה שאמרת בסדר, אני לא בא להוריד מזה.

אורי אריאל: אבל אני חושב שאתם, באמת, לא מבינים את עומק הבעיה.

אורי אריאל: אם הייתי היחיד שחושב ככה – טוב, יש לי בעיה.

אורי אריאל: אני לא היחיד.

אורי אריאל: אני אומר לך באחריות, תא"ל ברדה, מתוך הערכה לכל מה שאתם עושים, ואני יודע עד כמה אתם עושים מאמץ לגייס כל אחד במדינת ישראל – לאו דווקא את האוכלוסייה הזאת, לא רק מתוך הצרכים של כוח אדם, אלא מתוך ראיה לאומית ומה זה עושה וכן הלאה – אני לא ארחיב על זה עכשיו, אתה יודע טוב ממני.

אורי אריאל: אתם ואנחנו והמדינה, לפי הערכתי, עלולים להגיע למצב שבו אנחנו מאבדים ציבורים שלמים.

אורי אריאל: לא אחד אחד שזה מספיק – כי כל אחד הוא עולם מלא.

אורי אריאל: תכלת היא עולם, ההוא עולם מלא, כל אחד.

אורי אריאל: אני אומר לך שאנחנו משקיעים מאמץ יוצא דופן כדי שהילדים יגיעו לצבא הגנה לישראל, או לכל מה שדומה לו.

אורי אריאל: זה לא משנה לצורך העניין, זה יכול להיות מג"ב או שב"כ או כל דבר אחר.

אורי אריאל: וזה לא דבר מובן מאליו, כי גם להורים, גם לי – אני לא רוצה להגיד על אף אחד אחר – יש קושי עם העניין.

אורי אריאל: כשגירשו אותם מבתיהם, דיברתי עם האלוף שטרן.

אורי אריאל: אמרתי: למה אתה לא נותן להם להיות עם הוריהם ביום הגירוש?

אורי אריאל: מה זה חשוב מה הוא הסביר לי?

אורי אריאל: רק הוא התעקש שהם לא יהיו.

אורי אריאל: אני אומר לו: תראה, אני רוצה לנסות להסביר לך.

אורי אריאל: הילדים האלה, הם עצמם מגורשים.

אורי אריאל: הם לא נספחים למשפחה.

אורי אריאל: יש להם חדר, יש להם שם מחשב, משחק, תפילין – לא יודע.

אורי אריאל: כל אחד מה שיש לו שם.

אורי אריאל: הם צריכים להיות עם המשפחה ברגע הזה.

אורי אריאל: לא כדי להעביר את הדירה, לא כדי להעמיס, אלא כדי להיות.

אורי אריאל: פיסית, נפשית.

אורי אריאל: הוא לא קיבל את זה.

אורי אריאל: עכשיו, מה עובר בראש של אלוף בצה"ל?

אורי אריאל: אני מוכרח לומר: הוא מכיר את האנשים.

אורי אריאל: הטלפון היה פתוח, אני רוצה לציין לטובה.

אורי אריאל: אנשים דיברו אתו.

אורי אריאל: גם שמחה דיבר אתו, גם אחרים.

אורי אריאל: למה אלוף בצה"ל – אני מציין את דרגתו כי הוא בעל ניסיון, הוא הקריב הרבה שנים, באמת כל הדברים הטובים.

אורי אריאל: למה הוא לא מבין, שילד, נער בן 18-19 צריך להיות עם המשפחה שלו כשמגרשים אותם מהבית שלהם?

אורי אריאל: אני רוצה לבקש ממך: אל תיפגעו מהדיונים, צאו מתוך הנחה שיש בעיה, למרות כל מה שאתם עושים.

אורי אריאל: שמענו סקירה, אני מאד מכבד את זה.

אורי אריאל: שמעתי שזה עושה זה, זה עושה זה, יש מעקב, יש בקרה.

אורי אריאל: שמחתי לשמוע את זה.

אורי אריאל: אני לא ידעתי על זה, ומבחינתי – אם רק בשביל זה היתה הישיבה, מספיק.

אורי אריאל: שמעתי שאתם עושים, מה אתם עושים.

אורי אריאל: צאו מהנחת עבודה שיש בעיה יותר ממה שזיהיתם ואתם מטפלים.

אורי אריאל: ותעשו עוד מאמץ.

אורי אריאל: זה מאמץ, אני יודע.

אורי אריאל: הרי יש לכם אלף בעיות.

אורי אריאל: היום מדברים על זה, הרי בעוד שעה אתה הולך לבעיה אחרת.

אורי אריאל: במה מטפלים?

אורי אריאל: מטפלים בבעיות, זה טבע העולם.

אורי אריאל: לא אומרים את כל הדברים הטובים שאתם עושים כל היום, זה טבע העולם.

אורי אריאל: נכון, צריך להגיד תודה על כל מה שאתם עושים, אבל מדברים על הבעיות.

אורי אריאל: אני מציע שתיזמו – זאת בקשתי – אחד, שתיזמו שקצין יעבור אחד אחד.

אורי אריאל: אדם אחד.

אורי אריאל: הוא לא בלשכה.

אורי אריאל: בלשכה זה בסדר, ודאי שזו צומת חשובה.

אורי אריאל: שמענו דברים טובים שציינו – לא רק בבאר שבע, אגב, צריך להיות לכם אדם בכל מקום- קחו בן אדם שייסע מאחד לשני ביחידה בגבעתי, ויגיד לבן אדם: אהלן, מה שלומך.

אורי אריאל: אם תמצאו מבין המתיישבים מישהו שכולם מכירים, אולי זה יותר טוב.

אורי אריאל: אני לא רוצה להגיד לכם את מי תיקחו.

אורי אריאל: תנסו לקחת מישהו שמכיר כבר, לא אחד שלומד על בשרם את האפיון ואת הבעיות.

אורי אריאל: מהו דתי, מהו לא דתי, בנים, בנות וכולי.

אורי אריאל: הדבר השני: תנחו את כל המפקדים בכל הצבא לעשות ראיונות חצי שנתיים, רבע שנתיים – לפי מה שאתם חושבים – מפקד חייב לדעת שעם הנוער הזה הוא חייב לעשות ראיונות.

אורי אריאל: צריכים לשמוע את הנוער הזה, צריכים לטפל במצוקות – שוב, קצת יותר מאחרים.

אורי אריאל: בטח יש עוד אוכלוסיות כאלה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הבעיה היא שהוא יראיין אותו, אז כמו שנאמר פה, הוא עלול לצאת נפגע מהראיון הזה.

אורי אריאל: לא, לא.

אורי אריאל: – אני אומר לכם: קשה לי מאד.

אורי אריאל: אני מציע להיזהר.

אורי אריאל: הצבא לא חשוד שהוא מנסה לגרום עוולות וכולי.

אורי אריאל: יש תקלות, אנחנו שומעים עליהן.

אורי אריאל: הדבר האחרון שאני רוצה להעיר פה, ואני אגיד את זה הכי זהיר שאני מבין: המצב שאלוף שטרן לא משתף פעולה עם הוועדה יותר מחמורה.

אורי אריאל: אני אומר לך את זה כי אתה פה, והצעתי לכתוב את זה לרמטכ"ל ולשר הביטחון.

אורי אריאל: אני אומר לך את זה כי אתה פה ואתה בדרגה מספיק בכירה.

אורי אריאל: לא הייתי אומר את זה אם היה יושב פה סגן.

אורי אריאל: אני אומר לך זה מאפיל על מה שאתם עושים.

אורי אריאל: ולא בצדק.

אורי אריאל: זה לא מגיע לכם כאכ"א, כאגף משאבי אנוש בצה"ל, זה לא מגיע לנו, זה לא מגיע לנוער, זה לא מגיע למדינה.

אורי אריאל: אני אגיד לך ככה: כל אחד מאתנו – אולי חוץ ממך, כי אתה מקבל פקודות - כל אחד מאתנו בוחר את זמנו.

אורי אריאל: וגם ראש אכ"א כי הוא כבר אלוף בצה"ל.

אורי אריאל: אז לא אומרים לו כל רגע מה הוא יעשה.

אורי אריאל: לא מריצים אותו בשלשות.

אורי אריאל: היה רוצה, היה בא.

אורי אריאל: לא רצה – שלח אותך – וזה מכובד מאד, מבחינתי.

אורי אריאל: אין לי, חס וחלילה, טענה אליך.

אורי אריאל: השאלה: אולי לא ראוי להשאיר את דן חלוץ לבד.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אני קודם כל מאד מבין את הדברים של חבר הכנסת אורי אריאל ביחס לראש אכ"א, רק כראש הוועדה אני לא הייתי מגיע עדיין למסקנה שראש אכ"א לא משתף פעולה עם הוועדה, טרם שאני אטפל אישית בסוגיה ואבדוק אותה ואבחן אותה אישית, כמו שאמרתי, גם עם האלוף ואם יהיה צורך גם עם סגן שר הביטחון.

עמירה דותן: זה נכון לוועדת המשנה, אגב.

עמירה דותן: לוועדה אולי לא, אבל לוועדת המשנה זה נכון בהחלט, ולא יתכן לעבור על זה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אבל אני רואה את עצמי אחראי גם לתפקודה של ועדת המשנה, ותפקידי לגונן עליה ולדאוג - -

עמירה דותן: אני מודה לך מאד.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: שכבוד הכנסת יישמר, לכן אני לא הייתי רוצה - - -

חנה פריידין: בהערת ביניים אני חייבת לומר שפניתי והבהרתי לעוזרת שר הביטחון רות בר, ש הוא הוזמן על ידי הוועדה ועל ידי יושב ראש הוועדה לישיבה הזאת.

חנה פריידין: שיבין שראש הוועדה משתתף, לא רק ועדת המשנה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: קיבלנו מכתב ב-13 בפברואר, וראיתי אותו רק היום.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: לו הייתי רואה את המכתב ב-13 בפברואר אולי הייתי יכול להתערב כבר קודם.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אם אחרי התערבות שלי, זו תהיה תמונת המצב, אורי, אני אהיה יותר חריף ממך.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: כמו שאתה יודע, גם החוק מקנה לנו סמכויות בצווי הבאה וכדומה - -

אורי אריאל: זו הוועדה היחידה שרשאית לעשות את זה.

חנה פריידין: במיוחד אם יש דוח.

עמירה דותן: תארו לכם לאן הגענו, אם צריך להוציא צו הבאה נגד ראש אכ"א.

חנה פריידין: צריך להבהיר שרק אם יש דוח.

נסים ברדה: לא צריך להגיע לזה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אין לי ספק שלא צריך להגיע לכך.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: לכן, חברים, בואו לא נשבור כלים.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: ואני מסכים אגב, ש- אני לא בטוח שנסכם היום את הדיון.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הדיון הזה לא מסתיים בסוגיה הרגישה הזאת, בוודאי בדיון הבא הוא יצטרך להשתתף.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אני רוצה לומר משהו: אין לי צל של ספק, צל צלו של ספק, שכוונת האלוף, כוונתך וכוונת הפיקוד הבכיר הן כוונות נכונות וראויות, ואין לי ספק קטן שאתם עושים כל דבר שאתם חושבים שנכון לעשותו כדי להסדיר וכדי שהנוער של גוש קטיף – אבל לא רק הנוער של גוש קטיף.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: ההערה של חבר הכנסת אלדד נכונה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: זו השלכת רוחב על כל הציבור הדתי-הלאומי, ולא רק הדתי, אלא גם על הלאומי שאינו דתי.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: יש כאן השלכות רוחב רחבות מאד.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: וגם אני, שאינני גר בהתנחלויות – אני ירושלמי – יכול לומר לך מתוך היכרותי את הציבור העירוני, שהסוגיה הזאת מטרידה מאד.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: זו אש בשדה קוצים.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: זה עובר, כיוון שהנוער לומד במוסדות ארציים והתקשורת מאד מהירה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: וכולם חברים בשלוש תנועות הנוער שלנו: בני עקיבא, עזרא, אריאל – זה עובר.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אומרים: משפחת הציונות הדתית – אתה יודע מה ההגדרה, תא"ל ברדה?

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אם ישבת שעה ולא מצאת קשר, סימן שלא ישבת מספיק.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אם תשב עוד חצי שעה, תמצא קשר.

איתי אלמליח: חוק דתיים שלובים.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: חוק דתיים שלובים.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: תודה, איתי.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אז צריך להבין את הדבר הזה, שזה לא עניין נקודתי, אלא יש כאן השלכה רחבה מאד.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: לכן, אי אפשר להסתפק בהנחיות.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הפער שמתגלה כאן – ואני כן לוקח את הדברים כפשוטם.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אין לי שום סיבה לא לחתום על כל מילה שאיתי אמר בישיבה הקודמת ובישיבה הנוכחית, ואני לא הכרתי אותו קודם.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אנחנו נפגשים פעם שניה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אבל, ניכרים דברי אמת.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הדברים יוצאים באופן הכן ביותר שהם יכולים לצאת – אני לא מכיר את תכלת, אני פוגש אותה היום בפעם הראשונה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: איך אמרה עמירה: זה לא חשוב בכלל, העובדות.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אם נערה נורמטיבית ישראלית כך מרגישה – יש בעיה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: היה ויכוח בזמנו עם צה"ל, אם ראוי שיהיה לו מבקר פנימי או לא.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: יש ויכוחים על הסוגיה הזאת.

עמירה דותן: עדיין.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: עדיין.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הצבא מתנגד.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אבל יש מונח בצה"ל של בקרה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: והרגשתי היא שהחלק הזה לא מתקיים.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: זו תחושתי.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הפער הזה הוא פער.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אז חבר הכנסת אורי אריאל שאיבחן נכון את הבעיה הציע שיהיה קצין שזה תפקידו, או קצינה – אני חושב שהעצה שהוא נתן, שיהיה מישהו ידידותי ומתקשר טוב עם האוכלוסייה הזאת היא מאד מאד נכונה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אבל גם אני כמוהו, ואתם בעלי הסמכויות להחליט.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אני חושב שהדגש שאתם צריכים לתת ולבוא אתו לפעם הבאה – ואני אציע ליושבת ראש לא לסכם היום את הדיון הזה בכך שנעלנו וזהו, לא עוסקים יותר בנושא הזה – הוא שאתם צריכים לבוא עם תוכנית מאד מסודרת ומאד מפורטת איך להבטיח שכל אותן החלטות נכונות ופקודות נכונות, מגיעות בסופו של דבר לאותה חיילת שראיינה את תכלת ולאותו מ"פ שאמר לאותו חיל מה שאמר.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: זה המבחן.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: ולדעתי זאת חובת

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: כם, ואני אמליץ ליושבת ראש ועדת המשנה, שזה גם יהיה חלק מהסיכום.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: שרשמנו לפנינו את כל הדברים האלה, אבל מודאגים מאד מהפער שאנחנו מקבלים מהדיווחים הישירים מהשטח, שאנחנו מאמינים להם, מול האמונה המוחלטת שלנו במה שאתה מדווח עליו, של הפקודות האלה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הפער הזה הוא דבר מוכר מאד בארגונים.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: הוא לא חריג.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: יושב פה נציג המבקר, והוא יגיד לך שבהרבה מאד החלטות של גופים – לא רק בנושא הזה – מוצאים פער בין ההחלטות לבין מה שקורה בפועל.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: לכן, הואיל והנושא הזה יש לו השלכות אנושיות, עם חוב עמוק של המדינה לפתור את הבעיה הזאת, אנחנו נותנים לדבר הזה דגש מיוחד.

נסים ברדה: טוב.

נסים ברדה: אני, ברשותכם, אתייחס לחלק מן הדברים שהיו בפתיח ולאחר מכן לדברים שנאמרו כאן תוך כדי הדיון.

נסים ברדה: לגבי הכתם הפסיכיאטרי על מועמדים.

נסים ברדה: אדוני חבר הכנסת אלדד, אנחנו לא נותנים היום פרופיל 21 נפשי ללא הבאת הורים.

נסים ברדה: ההורים מזומנים, גם בהיותו מלש"ב וגם בהיותו חייל בשירות לוועדה רפואית יחד עם הילד, ובמקום הזה מסבירים להורים מה המשמעות.

נסים ברדה: זה קיים כבר שלוש שנים.

אריה אלדד: אתה בטוח שזה התקיים גם במקרה הזה.

נסים ברדה: במקרה שנתת לי – אני לא יודע להגיד לך כלום.

נסים ברדה: אני לא בטוח בכלום.

נסים ברדה: אני בטוח שאלו הפקודות, אני יכול להגיד לך שזה מבוצע - - -

עמירה דותן: את נתקלת בזה, תכלת?

תכלת סופר: הוא אמר לי שהוא מפנה את ההמלצות שלו לוועדה רפואית ושאני אקבל אחר כך זימון.

נסים ברדה: ואז ההורים היו צריכים לקבל זימון.

נסים ברדה: כן.

נסים ברדה: אנחנו לא נותנים פרופיל 21 בלי הורים, כי קרה לנו מקרה שאמא התלוננה שהילד שוכב בבית חצי שנה, גידל שיער, לא הולך לצבא, והוא אומר לה שהוא ברגילה.

נסים ברדה: אמרנו: גבירתי, הילד בפטור.

נסים ברדה: ואז, למרות שהילד בגיר לכאורה, ואנחנו לא מחויבים לעשות את זה, מצאנו לנכון, כחלק מהתהליך של צמצום התופעה של בריחה דרך פרופיל 21, לשתף את ההורים.

נסים ברדה: כי ההורים, בעניין הזה, לא מעט אתנו.

נסים ברדה: לכן מצאנו לנכון לעשות זאת.

נסים ברדה: זה קיים, זאת הנחיה כבר יותר משלוש שנים.

אריה אלדד: אבל הבעיה היא שוועדה רפואית – גם בלשכת גיוס, גם במקומות אחרים – באה אל המוגמר.

אריה אלדד: אחרי שהפסיכיאטר חיווה את דעתו, הוועדה הרפואית מבטלת דעתה מפני דעתו.

אריה אלדד: בדרך כלל אין בה פסיכיאטר מומחה, יש בה רופא, שניים, שלושה.

נסים ברדה: יש שם שלושה רופאים ויש שם את ההורים והם מדברים, ובלא מעט מקרים חזרנו אחורה.

אריה אלדד: ולכן, אם יושב שם רופא או רופא עיניים או רופא כללי, והם קיבלו חוות דעת מהפסיכיאטר בלשכת גיוס, הם לא יתווכחו אתו.

נסים ברדה: אוקי.

נסים ברדה: אני לא נכנס אתך על זה לדיון, אתה בקיא בחומר יותר ממני, אבל הקטע הוא- - -

עמירה דותן: תא"ל ברדה, סליחה.

עמירה דותן: אני רוצה להשתמש בדברים שלך.

עמירה דותן: אמרת: "ההורים יחד אתנו" – ואני אומרת: כל מילה בסלע.

עמירה דותן: כי התפיסה של המערכת היא מערכתית.

עמירה דותן: מה שמנסים להגיד כאן:

עמירה דותן: המערכת כדאי לה לקחת את האנשים האלה, כי פה זה רוח הדברים, לא הטכניקה.

נסים ברדה: ברור לי.

נסים ברדה: כל מה שנאמר כאן, אגב, היא מתוך זה שאנחנו רוצים את האוכלוסייה הזאת.

עמירה דותן: זה צריך לצאת למטה.

נסים ברדה: אמרתי את זה, וזה יורד למטה, ואני אגיד את זה גם בסוף הדברים.

נסים ברדה: לגבי האמירה שלך, שלכאורה אדם לא יודע אפילו על מה הוא קיבל פטור – לא רק הוא יודע, גם אמו יודעת, גם הוריו יודעים שהוא מקבל פטור 21 נפשית, מסבירים לו שזה 21 נפשית ואז, כמובן, ההורים רשאים להתנגד ואז דוחים את זה, הם הולכים לפסיכיאטר נוסף.

אריה אלדד: רק אחרי ארבעה חודשים.

נסים ברדה: לא, באותו יום.

נסים ברדה: באותו מעמד.

נסים ברדה: יכול להיות שלגבי המקרה אתה צודק, יכול להיות שקרה משהו, יכול להיות שמישהו לא העביר את המידע.

נסים ברדה: אני לא נכנס אתך לוויכוח, כי יש לך יתרון: אתה מכיר את המקרה ואני לא.

נסים ברדה: אבל בעניין הזה אני אומר: אלה הכללים וזה קורה.

נסים ברדה: אני יודע דרך זה שפנו אלי אנשים ואמרו: למה מזמינים אותי לוועדה רפואית ומתי.

נסים ברדה: אמרתי להם: אתה צריך להתחיל להיות מודאג.

נסים ברדה: אם מזמינים אותך, אתה הולך לצאת על 21.

נסים ברדה: זה תהליך שקיים ומבקרים אותו.

נסים ברדה: לא אהבנו את זה בהתחלה בלשכות הגיוס, כי זה עוד יום, ותביא הורים, ותעשה ועדת קבלת הורים, אבל הבנו את ההיגיון.

נסים ברדה: עשיתי את זה כשעוד הייתי ראש מנהל גיוס.

נסים ברדה: כבר אז, וזה מבוצע וקיים.

נסים ברדה: לגבי הדברים שנאמרו כאן תוך כדי: הנושא של ליצור מפגש עם צה"ל לרבנים, מתיישבים, חברי כנסת – אני יותר ממברך עליו.

נסים ברדה: אנחנו יזמנו את זה, אני אשמח לעשות את זה, מתי שתגידו היכן שתגידו.

נסים ברדה: אנחנו מוכנים לעשות את זה.

עמירה דותן: ליאור, אם תחליטו שכן, אנחנו רוצים לדחוף את הנושא הזה.

נסים ברדה: מנהלת סל"ע, אולי תרימו את המשימה אתם.

נסים ברדה: אני אשמח מאד.

עמירה דותן: קודם כל שליאור והמתיישבים יחשבו על זה.

עדיאל שומרון: אנחנו ניקח את זה, אבל בעניין הזה צריך לשבת עם הוועד.

ליאור כלפא: צריך לחשוב, אבל יום כזה צריך - - -

עמירה דותן: נכון, זה רעיון נהדר, אנחנו צריכים לראות איך אנחנו מתארגנים.

נסים ברדה: אנחנו בעניין, עם תלמידים, עם מלש"בים.

נסים ברדה: אנחנו בעניין הזה, מה שנקרא, מרימים את הכפפה.

נסים ברדה: נשמח מאד.

נסים ברדה: מי שתחליטו, נשמח מאד.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אל תעשה כנס ארצי, תעשה שלושה-ארבעה כנסים קטנים.

נסים ברדה: יכול להיות, צריך לחשוב על זה.

נסים ברדה: מה שנאמר לגבי לשכת גיוס באר שבע, שלכאורה רק היא עוסקת במתיישבים שפונו - זה ממש לא.

נסים ברדה: ההנחיות הן לכולם, ואני אוודא שהן יורדות לכולם.

נסים ברדה: לגבי השאלות שנשאלו - הן לא לגיטימיות, אסור שתשאלנה, ואם הן נשאלו, מישהו פעל בניגוד להנחיות שלנו.

נסים ברדה: האם פגעת בחייל, האם תהיה מוכן להשתתף בהתנתקות – אלה הנחיות שיצאו כבר מזמן.

נסים ברדה: בדרך לכאן עניתי לרב אלי סדן על שאלון.

נסים ברדה: בשאלון 300 שאלות שפוגעות או עלולות לפגוע, בעלות אופי מיני או מגדרי או דתי – לאו דווקא על ההינתקות.

נסים ברדה: זה רומן שאנחנו מנהלים כבר הרבה זמן, על העניין הזה – הוצאנו את כל השאלות האלה והוא, אחת לכמה זמן, מוצא לי עוד שאלה שקיימת, מסב את תשומת לבי ואני מטפל בזה.

נסים ברדה: אז מצאנו איזה משהו שלא נגענו בו בזמנו באיזשהו קורס קטן, וגם את זה הוצאנו וטיפלנו בו.

נסים ברדה: אנחנו חד משמעית מוודאים שזה קורה.

נסים ברדה: לא תמיד מפספסים.

נסים ברדה: כמו שנאמר כאן, זה ארגון היררכי גדול עם שרשרת פיקוד ארוכה ומורכבת, ואם מפספסים ומסבים את תשומת לבנו, אנחנו מתקנים.

נסים ברדה: אנחנו מתכוונים שזה לא יקרה, במלוא מובן המילה, ואם זה קורה זה לא בסדר ואנחנו נטפל בזה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: מאה אחוז.

נסים ברדה: מי מפקח על מימוש המשימות – יש צוות בקרה.

נסים ברדה: ראש אמ"ש מקיים דיון ביוני, ועד אז נצטרך לדווח לו כולם – וכשאני מדווח לו, אני בודק למטה שאצלי זה מדווח – יש פה נציג המבקר והוא מכיר אותי בתהליכי העבודה שלנו.

נסים ברדה: אני בעניין הזה אקפיד על הדיווח אחרי שנגענו במשימות למטה.

נסים ברדה: לגבי ההנחיה שכאילו נתפרה לבן שלך, שמחה, שתדע – זה בלי כל קשר לבן – כל מי שיוצא לקורס מקצועי – לא רק על זה – אני מפעיל את זה לביינישים, להסדרניקים, שאם אתה יוצא לקורס מ"כים אתה יודע שאתה צריך לצאת לקורס קצינים.

נסים ברדה: זאת אמירה.

נסים ברדה: כאן, במקרה הזה, צריך להיות חכם ולא צודק, ואם זה הייתי אני, הייתי מוציא אותו לקורס מ"כים אם הכל בסדר, למרות הרישיון נהיגה.

נסים ברדה: תן לי אחר כך רק את הפרטים בבקשה, ואני אטפל בזה.

שמחה שניידר: אני רק רוצה להוסיף לך שהבן שלי דיווח שבהקצאה הראשונה יצאו חבר'ה, מחזור לפניו, שעברו קורס מקצועי.

נסים ברדה: שינינו את הכללים עכשיו.

נסים ברדה: אבל, הבן שלך היה צריך, גם אם היו הכללים האלה, לצאת.

שמחה שניידר: תראה, עוד פעם.

שמחה שניידר: זו שאלה של תחושה ולא מעבר לזה.

נסים ברדה: אתה צודק.

נסים ברדה: עם התחושה שלו אני לא יכול להתווכח, אבל כאן צריך לבוא לפנים משורת הדין ואז התחושה לא היתה מתקיימת.

נסים ברדה: תן לי את הפרטים, אני אשמח לטפל בזה.

נסים ברדה: לגבי תכלת, אני הייתי רוצה שתשבי אתי אחר כך, תני לי את הפרטים, אני אבדוק את התיק ואתן לך תשובה, ואם תביעי רצון להתגייס לצה"ל, אני יותר מאשמח לגייס אותך לצה"ל.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: מצוין.

נסים ברדה: אני אומר שוב: אני יותר מאשמח.

נסים ברדה: מותר לך לחזור בתשובה ולהגיד שההצהרה היא לא הצהרה מלאה - - -

קריאה: וגם לצה"ל לחזור בתשובה ולהגיד שהיא יכולה להתגייס.

עמירה דותן: צה"ל חזר בתשובה.

נסים ברדה: חברים, צה"ל קיבל משימה ועשה אותה לא בהתלהבות יתרה.

נסים ברדה: לא היה קל לעשות אותה.

נסים ברדה: אני אדם שגר בשטחים, לי אישית לא היה קל, הבת שלי היתה בקורס קצינות באותה עת, היה לה מאד קשה, הלכנו אישית, ביקרנו אותה שם, זה היה מאד לא קל.

נסים ברדה: אל תבחנו אותנו בהיבט האישי, גם אנחנו בני אדם.

אורי אריאל: סליחה, אני צריך לצאת, דחוף.

אורי אריאל: אז תודה.

עמירה דותן: תודה, אורי.

נסים ברדה: לגבי צמצום הנשר הנפשי – אנחנו עושים סדרה של פעילויות של צמצום הנשר הנפשי בצה"ל, חשנו שהערוץ הזה פרץ, יש עליה בפטור נפשי, יש לנו 17% מהחיילים הגברים שלא מסיימים את השירות שלהם, 10% כתוצאה מהנשר, מהפטור, מסיבות נפשיות.

אריה אלדד: בדיוק מה שאמרתי קודם: ידם הקלה של הקב"נים.

נסים ברדה: אז בעניין הזה, אשמים גם אנחנו, המפקדים, לא רק הקב"נים.

נסים ברדה: הבאנו את זה לפתחם והיטלנו עליהם את הפיתרון, שימצאו לנו את צינורות הניקוז של החיילים הלא-כל-כך מתאימים.

נסים ברדה: זה היה צינור פלטה קל.

נסים ברדה: שינינו את הכללים לאחרונה, הותקפנו על זה בצינורות התקשורת, ואנחנו לא מתכוונים לסגת בעניין.

נסים ברדה: חייל שאין לו סיבות פסיכו-פתולוגיות לא יקבל סעיף נפשי, ואם הוא יימצא לא מתאים לשרת בצה"ל והקב"ן והפסיכיאטר לא מצאו סיבות, הוא לא ישוחרר מצה"ל על סעיף נפשי, הוא ישוחרר מצה"ל בוועדת אי התאמה לשירות, עם תעודת שחרור שיצוין בה: התנהגות רעה וחמורה.

נסים ברדה: ואת התעודה הזאת, אם מישהו ירצה אחר כך לבקש אותה, כמעסיק, ולהסתכל עליה, כמעסיק, ועדיין להעסיק אותו – זו בעיה שלו.

נסים ברדה: אנחנו בדרך זו עוקפים את איסור הצגת הפרופיל, כשתובע המעסיק: מה הפרופיל שלך ומה הסעיף, אז צנעת הפרט, כמובן, מונעת ממנו את העניין הזה.

נסים ברדה: אנחנו מצמצמים את האפשרות שמישהו יתגייס עם פרופיל 97 וישתחרר עם 21, כי היתה לו דלקת בקרום החשק ולא בעיה רפואית – ועל זה אחר כך הוא גם תובע ממני פיצויים לכל חייו, כי מסכן, גייסתי אותו בריא והוצאתי אותו חולה.

נסים ברדה: אז בעניין הזה טיפלנו.

נסים ברדה: היה לנו קשה מאד עם המערכת המשפטית, קיבלנו על זה גיבוי, וזה הולך לצאת לדרך ממש בימים האלה.

נסים ברדה: אני מקווה שבית המחוקקים יתמוך בנו בעניין הזה, כי זה תהליך שבו צריך להוקיע את האנשים שמשתמטים משירות בצה"ל.

נסים ברדה: אנחנו עושים הכל על מנת לגייס את כל האוכלוסייה.

נסים ברדה: ישנה אוכלוסייה שאתה מכיר יפה מאד, שאני מגייס, שאני תורם לה יותר מאשר אני נתרם על ידה.

נסים ברדה: עדיין אני עושה את זה, כי אני חושב שזה חלק מהמשימות של צבא העם.

נסים ברדה: זה חלק מהמשימות שלנו, מתוך תקווה, כמובן, לגייס את הילדים.

נסים ברדה: אז בעניין הזה אנחנו עושים פה איזשהו שינוי, לאו דווקא בגלל המתיישבים שפונו, אלא בגלל כל התהליכים שאנחנו חווים בחברה הישראלית.

נסים ברדה: אנחנו כרגע מטפלים גם במלש"בים.

נסים ברדה: יש לי גם שם לא מעט אנשים - 7.7% מהחבר'ה לא מתגייסים לצה"ל בגלל סיבות רפואיות.

נסים ברדה: סדר גודל של 5.5% מתוכם – זה נפשי.

נסים ברדה: התחלואה מתרכזת באזורים מסוימים, כמו שאסטמה מתרכזת באזורים מסוימים, שמשום מה הם לא דומים לאזורי זיהום האוויר.

נסים ברדה: אנחנו יודעים על מה אנחנו מדברים.

נסים ברדה: ואנחנו מטפלים בעניין הזה ככל האפשר, כדי לצמצם למינימום את אי-הגיוס.

נסים ברדה: אני חושב שזיהינו שיש לנו בעיה עם האוכלוסיה.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אתה מדבר על האזור של רידינג?

נסים ברדה: אני לא מדבר על האזור של רידינג.

נסים ברדה: באזור של רידינג יש תחלואה והאזור עם הערפיחים היותר גדולים, תמצא בצפון.

נסים ברדה: ושם אין בעיית אסטמה.

נסים ברדה: אגב, יש תופעה בינלאומית גם.

נסים ברדה: ככל שיותר ויותר שומרים על היגיינה, אז יותר ויותר מסתכנים, מייצרים פחות נוגדנים – תופעה שהרופאים הסבירו – ויש תופעה שחולים יותר באסטמה.

נסים ברדה: יש תופעה כזאת בכל החברה העולמית.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: בסוף תהיה פסיכיאטר.

נסים ברדה: תדע לך שכדי להיות רח"ט תכנון של הצבא, אתה צריך להיות בקיא בכל הדברים האלה, כי אחרת אתה לא מצליח להתקדם.

אריה אלדד: אז כל הלכלוך שיוצא עכשיו בחברה הישראלית החוצה – לא תהיה לנו אתו בעיה של נוגדנים.

נסים ברדה: אנחנו לא חושבים שאין לנו בעיה.

נסים ברדה: אנחנו יודעים שיש לנו בעיה עם האוכלוסייה.

נסים ברדה: אנחנו עושים הכל כדי לפתור אותה והצגנו לכם כרגע את התהליכים שסידרנו לאחרונה בצורה מסודרת.

נסים ברדה: אני חושב שאסור לנו לאבד את האוכלוסייה הזאת, אסור לנו לאבד את הציבורים האלה.

נסים ברדה: אני עוסק בשיחות עם רבנים, במפגשים עם רבנים, על מנת לחבק את האוכלוסייה ולקרב אותה אלינו, ואנחנו נשמח לכל מהלך כזה.

נסים ברדה: אני קורא פה לנוער: אנחנו אתכם, דרככם, דרך מנהלת סל"ע, דרך משרד החינוך, דרך כל מי שתרצו.

נסים ברדה: הדלתות שלנו פתוחות על מנת לסייע ולקרב אתכם לצה"ל.

נסים ברדה: אני מבין שאסור לנו לוותר עליכם, אנחנו מבינים את זה.

נסים ברדה: אל"ף בהיבט הערכי המוסרי, ובי"ת, באמת, ביכולת שלנו לוותר על חיילים טובים ואיכותיים.

נסים ברדה: אתם נמצאים במקומות הכי טובים.

נסים ברדה: אני גם מודע לזה שהמהלך הזה לא פשוט ונצטרך לעשות כברת דרך ארוכה, כולל דחיות לגיוס, כפי שאמרתי, אם צריך, כדי להבשיל ולהתבגר.

נסים ברדה: אם הזמן הוא התרופה הטובה, אז גם את התרופה הזאת נספק כחריג, אם צריך.

נסים ברדה: עד כמה שאפשר.

עמירה דותן: קודם כל, תודה רבה.

עמירה דותן: אנחנו חייבים ללכת למליאה.

עמירה דותן: תודה לך, תא"ל ברדה, גם על הלהט, גם על האכפתיות וגם על הפתיחות לומר את הדברים שאמרת ואתם סיכמת.

עמירה דותן: אני מבקשת ממך שני דברים.

עמירה דותן: אל"ף, את הנחיות ראש אמ"ש להעביר לוועדה, שנית, את התוכנית של גדנ"ע, עם כל המד"נים שהיתה בפעם שעברה, הוועדה היתה רוצה לקבל – את התוכנית, את הפריסה, את לוחות הזמנים וכולי.

עמירה דותן: אנחנו ודאי לא מסכמים - - -

אריה אלדד: אולי אפשר לראות את התיקים שנקבע על פי החלטות הוועדה.

נסים ברדה: אני אעביר אותך לך אישית, משום שיש כאן צנעת הפרט.

נסים ברדה: אתה, אישית, תסתכל על זה.

עמירה דותן: דברים אישיים – בוודאי.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: אנחנו מייפים את כוחו של חבר הכנסת אלדד.

עמירה דותן: בוודאי.

עמירה דותן: ויותר מזה: אם הקהל יודע שהכתובת ממשיכה להיות הכתובת – גם הנוער, גם המלש"בים, גם החיילים – נא להמשיך להיות בקשר.

עמירה דותן: אנחנו, כמובן, לא מסכמים את הנושא והוא ימשיך להיות מטופל.

עמירה דותן: התהייה שלי היא איך לעשות את זה, משום שכפי שאמרת, יושב ראש הוועדה לענייני ביקורת המדינה, הבעיה איננה במדיניות, אלא בפער בין המדיניות לבין השטח.

עמירה דותן: מאד יכול להיות, כמו שעשינו במקומות אחרים, דהיינו: ההליכה לשטח, היא מה שאנחנו צריכים לעשות במצב הזה.

עמירה דותן: פה אנחנו מבקשים ממך, תא"ל ברדה, לאפשר לנו, אחרי שנגבש בינינו מה אנחנו רוצים לעשות, לעשות יום בצבא, שיכלול כמובן את לשכות הגיוס, יכלול אולי קב"נים – נתאם את זה גם עם קרפ"ר לשעבר, גם עם מנהלת סל"ע וגם עם כל מי שקשור לזה – כדי שגם ישמעו אותנו וגם נשמע מהשטח את הדברים שצריכים להיעשות.

עמירה דותן: אנחנו מבקשים שכשנפנה התשובה תתקבל בחיבוק וברצון.

נסים ברדה: בוודאי.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: את רשאית להחליט על ביקור פתע של ועדת המשנה.

נסים ברדה: אין בעיה.

עמירה דותן: אני יודעת.

הוועדה לענייני ביקורת המדינה זבולון אורלב: את - - - לצה"ל בהתראה של כמה שעות, נודיע, ניפגש עם הצעירים ונשמע.

עמירה דותן: ולפני הישיבה הבאה נעשה שטח, כי שם אנחנו רוצים לראות על מה איתי מדבר, והדיון לגבי מה נעשה בשטח יהיה יחד עם איתי, עם ליאור, עם אמציה כמובן, עם כל מי שקשור בשטח.

עמירה דותן: אני לא יכולה לסיים את הישיבה בלי שוב לומר: העובדה שאני תא"ל במילואים מנעה ממני לממש את צו ההבאה שכמעט הייתי עושה.

עמירה דותן: כי אני ממש מאחלת לנו צבא חזק, ומאד מכבדת את הצבא ואת האלופים בצבא.

עמירה דותן: סטירת הלחי שתת הוועדה או ועדת המשנה קיבלה, היא סטירת לחי שלא תיסלח.

עמירה דותן: ואני מצטערת שאני אומרת את זה לך, כי באמת לא נעים לי שאתה נושא את המסר, אבל זה לא מגיע, לא לאנשים שהגיעו הנה – וכמו שאמר איתי יש להם מה לעשות – לא לוועדה ולא לקשר שכל כך חשוב לנו, בין הנושא של צה"ל כמוליך את הנתיב, לבין הנושא שאנחנו מטפלים בו כל החודשים האחרונים.

עמירה דותן: כן, איתי.

איתי אלמליח: שני דברים: אחד, אני באמת יוצא יותר מעודד, כמו בדיון הקודם, מהאמירות האלה ותודה עליהן.

איתי אלמליח: הדבר האחרון שרציתי להגיד: כשצה"ל זיהה שיש לו בעיה עם מפקדים שמטרטרים פיקודים, הוא הוציא חוברת מאד ארוכה.

איתי אלמליח: כשאני הייתי מ"כ, היו מסתובבים כל מיני בוחנים בביקורות פתע, ואותו מ"כ או קצין שטרטר חייל, במקום נפשטו הדרגות שלו, נשלח לכלא, בדיוק מאותה נקודה.

איתי אלמליח: לא שמעתי את האמירה הזאת.

איתי אלמליח: באם יתברר שבאמת היו דברים כאלה, אותו מ"פ, מ"כ, מפכ"ת, מראיין באותו גיבוש – כל אחד במקומו – יגיע למקום הזה.

איתי אלמליח: זה לזהות שיש בעיה, לדעתי.

איתי אלמליח: זה אומר שאנחנו מבינים שההנחיות לא ירדו למטה והן כל כך חשובות, שבמדינה שעוברים עליהן, במידה שלא מבצעים אותן, כמו לגבי חיים של בני אדם – זה היה אחרי אהוד שניאור בדובדבן.

איתי אלמליח: זה חיים של בן אדם.

איתי אלמליח: הילדים האלה, שמתמודדים בלבוא לצבא, ואחר כך מקבלים שאלה כזאת – זה חיים של בן אדם.

עמירה דותן: איתי, תודה רבה.

עמירה דותן: תודה רבה לכולם.