ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 313, 2007-02-14 10:30

חיים אורון: אנחנו מחדשים את ישיבת ועדת הכספים בנושא אישור שיעורי ההשתתפות המרביים של רשויות חינוך מקומיות במפעל ההזנה.

ראובן חביב: זו השנה הראשונה שמפעל ההזנה פועל למעשה על פי חוק ארוחה לתלמיד.

ראובן חביב: אחד הדברים שהחוק קבע זה שראש-הממשלה יקבע את שיעורי ההשתתפות של הרשויות המקומיות יחד עם תשלומי ההורים וזאת לאחר התייעצות עם ועדה מייעצת.

ראובן חביב: יש כאן תהליך מאוד מסודר של ועדה מייעצת, התייעצות עם שר הפנים, מרכז השלטון המקומי וזה אחד הדברים שהוטל בחוק על ראש-הממשלה.

ראובן חביב: בתחילת ספטמבר אישרנו כאן את השיעורים הרגילים שהם היו על-פי מתאר סוציו-אקונומי כפי שדורש החוק.

ראובן חביב: זה היה 20 אחוזים לאשכול אחד, עד 70 אחוזים לאשכול 7-8.

ראובן חביב: מעבר לזה החוק נתן עוד אפשרות לקבוע מעין שיעורים חריגים, מאחר שאנחנו קבענו את זה כך שנראה איך החוק מתקדם, איך הדברים הולכים בפועל, ובהתאם לזה יש פתח לקבוע שיעורים נוספים, לקבוע סיוע נוסף וכדומה.

ראובן חביב: אנחנו מבקשים כאן את אישור הוועדה לגבי אותם קריטריונים מסודרים שיאפשרו סיוע נוסף.

ראובן ריבלין: למה זה בסמכות ועדת הכספים ולא בסמכות ועדת החינוך?

ראובן חביב: כך קבע החוק.

שגית אפיק: ועדת החינוך קובעת את שיעור השתתפות ההורים.

ראובן ריבלין: הכוונה המקצועית של משרד החינוך וכל אותם שיקולים שמובאים בפני ועדת החינוך שקובעת את מידת השתתפות ההורים.

ראובן ריבלין: נדמה לי שיש פה מערכת כפולה שיכולה להתנגש, כי יכול להיות שהשיקולים של חיים אורון ושלי יהיו שונים משל חברי ועדת החינוך.

ראובן ריבלין: אנחנו נבצע את תפקידנו.

חיים אורון: לא, אתה תבצע.

חיים אורון: אני אמנע.

ראובן ריבלין: אם אתה תמנע, אני כבר מודיע לך שסיכוייך להעביר את זה הם סיכויים קלושים.

ראובן ריבלין: האם ארגוני ההורים נמצאים כאן?

קריאה: על ההורים זה לא משפיע.

ראובן ריבלין: אני יודע שזה לא משפיע, אבל אני רוצה לשמוע מה הם אומרים כי הם יאמרו שהם מתנגדים לרמה הזאת משום שכל רמה שאנחנו נקבע, היא תחייב אותם.

חיים אורון: זה לא משפיע על השתתפות ההורים וכאן הסיבה שאני נמנע ומתנגד.

חיים אורון: מלכתחילה אני התנגדתי שהעיריות יהיו הבאסטר כי אני חשבתי שהעיריות לא יכולות להיות.

חיים אורון: אני לא חשבתי שמפעל הזנה, צריך להיות פעולה ממלכתית בכל מערכת החינוך, מוצדק לקבוע השתתפות, אבל מה שמופיע כרגע הוא שהעירייה היא באסטר.

ראובן ריבלין: העירייה ענייה והיא לא תהיה מסוגלת לתת את זה.

חיים אורון: אני לא לוקח את האשכולות הנמוכים אלא את הבינוניים.

חיים אורון: נניח עירייה מסוימת שנמצאת באזור 4-5 ומוטל עליה בין 50 ל-60 אחוזים אחריות, היא לא תעמוד בזה.

חיים אורון: נניח שבתוך זה ההורים מהווים איקס אחוזים.

חיים אורון: ההשלמה למאה אחוזים כפי שאמרתי זו המדינה וקרן רש"י.

חיים אורון: שני אלה מופיעים בחוק והם המממנים.

חיים אורון: אנחנו מדברים עכשיו על הדלתא.

חיים אורון: מה שכאן כתוב זה ההפרש.

חיים אורון: כאן זה כתוב כאילו בלשון שלילה: יתרת העלויות במפעל ההזנה ממומנות על ידי הממשלה.

ראובן חביב: זה רקע למה שהיה קודם.

ראובן חביב: מעבר לזה אנחנו מבקשים הקלה נוספת.

חיים אורון: ההצעה שמונחת בפני הוועדה היו היא שיפור לעומת מה שהוועדה אישרה בספטמבר וקראתי את השיפור.

חיים אורון: הביקורת שלי היא לא על השיפור אלא על הבסיס.

חיים אורון: השיפור לא שינה את דעתי הבסיסית מאז חוקק החוק מול חוק אחר שהיה בכנסת.

חיים אורון: אני חושב שהמתכונת הזאת שמבוססת על דלתא שהיא תקציב מדינה וגורם פרטי לשירות הזנה, היא שגויה.

חיים אורון: הרשויות המקומיות הופיעו פה וצעקו את צעקתם.

חיים אורון: הם אמרו שרשות מקומית שתתקשה, תפגע במפעל ההזנה, היא לא תוכל לעמוד בו וכולי.

רן פינצי: דעתו של משרד הפנים שצירוף רשויות חלשות למפעל ההזנה יהווה בעיה כי לא יהיה להן מקור תקציבי לזה.

רן פינצי: אנחנו מכירים היום רשויות שלא מסוגלות לעמוד בזה למרות ההחלטה.

רן פינצי: נכון ההצעה שמונחת כאן היא הצעה שמבחינת הרשויות מורידה כ-10 אחוזים, במיוחד במקומות סוציו-אקונומיים נמוכים שלא מסוגלות לעמוד ולהעביר את הנטל.

רן פינצי: רשות לכאורה יכולה להעמיס את כל הנטל, את כל 20 האחוזים שלה, על ההורים אבל יש רשויות שלא מסוגלות לעשות זאת בגלל מצב סוציו-אקונומי.

רן פינצי: במקרה הטוב זה מתגלגל לתוכניות ההבראה שמשרד הפנים צריך לממן.

יעל כהן: במצב הנתון היום שיעורי ההשתתפות שכבר אושרו, רשות מקומית שלא עומדת בשיעורי ההשתתפות, בעצם מפירה את החוק והמדינה וההורים באים אליה בטענות.

יעל כהן: אנחנו רוצים להקל בתוך המצב הנתון של החוק כי את החוק אנחנו לא יכולים לשנות.

יעל כהן: רהט ובאר-שבע שהן שתיים מהרשויות שנתקלנו בהן בקשיים ביישום, ושתיהן באשכול 1, הגישו עתירה נגדן על אי יישום החוק כפי שנדרש מהן.

יעל כהן: הודענו לבית המשפט על הכוונה שלנו להפחית במתכונת המוצעת הפחתה שתביא ל-10 אחוזים והן הודיעו לבית המשפט שאם זה יופחת ל-10 אחוזים הן תוכלנה לעמוד בזה.

יעל כהן: אנחנו מבינים שאנחנו לא במצב אידיאלי, אבל אנחנו בתוך הקונטקסט של החוק הקיים.

קרן ביטון: שרת החינוך מסכימה אתכם שזה טלאי על טלאי, אבל היא חושבת שמאוד חשוב לאשר את הקריטריונים האלה.

קרן ביטון: לפי החישובים שלנו אישור הקריטריונים האלה יוכלו לאפשר לעוד 30 אלף ילדים לאכול כבר השנה וזה חשוב לשרת החינוך.

קרן ביטון: חשוב לומר שהיא גם כך מתכוונת להגיש בקשה לשינוי החוק משום שכפי שהערת כל עניין שתי הוועדות שפועלות מהווה בעיה.

ראובן ריבלין: הצעת החוק הפרטית שלה שנדחתה על ידי הכנסת לעומת הצעת החוק הזאת, בצורה מפורשת היא נגעה בנושא הזה.

קרן ביטון: נכון.

קרן ביטון: עדיין היא חושבת שעצם העובדה שהקריטריונים האלה תקפים רק לשנה יאפשרו לעוד 30 אלף ילדים לאכול והיא חושבת שראוי לאשר אותם.

ראובן ריבלין: אני לא זוכר אם בספטמבר השתתפתי בישיבה, ואם השתתפתי, אני לא יודע מדוע לא התנגדתי אז.

קרן ביטון: תמכת.

ראובן ריבלין: תמכתי משום שחשבתי שיש בשורה, אבל הבשורה היא בדיוק הפוכה לצערי הרב.

ראובן ריבלין: כל מה שאמר חברי הכנסת אורון נגד הצעת החוק כפי נוסחה, מתגבש לנגד עינינו ומתממשים לצערי הרב כנבואה שמגשימה את עצמה, ולא צריך להיות נביא גדול כדי לדעת זאת.

ראובן ריבלין: יחד עם זאת אני מקבל את הבקשה עליה חתום ראש-הממשלה.

ראובן ריבלין: אי-אישור הבקשה הוא מרע את המצב עוד יותר.

ראובן ריבלין: זה ניסיון לתקן אבל אני רואה בזה תיקון של טלאי על בגדי מלך חדשים ולא נאה למלך שיהיו לו טלאים.

ראובן ריבלין: אני אצביע בעד.

חיים אורון: נימוקיך כנימוקיי להימנעות.

חיים אורון: אני לא אצביע נגד.

חיים אורון: אם אני אצביע נגד, זה ייפול ולכן אני נמנע.

חיים אורון: זה דוח-שיח שנמשך כאן שנתיים וכל פעם זה מתיישר וזה מתיישר ברהט ולא ברעננה או ברמת השרון.

חיים אורון: זה גם לא מתיישר עם מועצה אזורית קיבוצית.

חיים אורון: זה מתיישר במקומות שהם בדיוק הסיבה שאמרנו שהמתכונת הזו ביסודה יש בה כשל.

חיים אורון: כאשר ברהט לא מבצעים את מפעל ההזנה ולא מבצעים שורה ארוכה של שירותים חברתיים בגלל שאלת המצ'ינג ולא בגלל שראש העיר לא רוצה.

ראובן חביב: זה דיון בפני עצמו.

ראובן חביב: ברהט מפעל ההזנה פעל לא במסגרת החוק אלא במסגרת פרויקט ממשלתי ושיעורי ההשתתפות היו הרבה יותר גבוהים.

ראובן חביב: יכול להיות הפרויקט אפשר להם לגבות מההורים.

ראובן חביב: ההורים היו שבעי רצון ו-10,000 ילדים אכלו שם.

ראובן חביב: עם החוק אנחנו רוצים להיטיב והורדנו ל-20 אחוזים ברשויות, אבל עדיין מסיבות כאלה ואחרות – אולי פוליטיות, אבל אני לא יודע – הילדים לא עובדים.

ראובן חביב: הם אמרו שאם תהיה הנחה, הם יצטרפו.

ראובן ריבלין: זה יותר טוב ממה שקיים כרגע.

ראובן ריבלין: הדבר החשוב ביותר כרגע הוא הזנתם של ילדי ישראל, אבל כאן לא נמצא אף אחד מהקואליציה.

ראובן ריבלין: יש כאן דברים הרי גורל כמו הרדיו האזורי, הדחת הנשיא וכולי, בכל מקום ומקום יש לובי וכל חברי הכנסת נמצאים, אבל כאן אף אחד לא בא להזין את ילדי ישראל.

שגית אפיק: בסעיף 5(ב) לנוסח נאמר עד 10 אחוזים.

שגית אפיק: זאת אומרת שהוועדה הזו לא תדע כמה אחוזים יהיו.

יעל כהן: זה לפי חישוב מתמטי.

יעל כהן: אם הכסף יספיק לכל המבקשים והעומדים בקריטריונים, יקבלו את ה-10 אחוזים.

יעל כהן: אם יהיו יותר בקשות מאשר התקציב, זה יהיה פרופורציונאלי.

שגית אפיק: אם כן, הנוסח לא ברור.

סמדר אלחנני: איך ידעו איך להתמודד עם זה במספרים כשיש לך משוואה כזאת?

סמדר אלחנני: המתמטיקה הזאת היא קצת קשה לביצוע.

ראובן ריבלין: אני בטוח שרש"י ייתנו את זה וגם ייתנו את זה בעוד חמש שנים, אבל נצא מתוך הנחה ואפשרות שגאידמק פתאום לא רוצה, ואז מה הם יעשו?

קרן ביטון: ראוי לומר שלסיוע לחריגים יישאר כסף בתקציב הממשלה.

קרן ביטון: כאשר כתוב לכם בסעיף 5(ג) באופן יחסי, זה באופן יחסי לתקציב.

חיים אורון: אנחנו מצביעים.

חיים אורון: ה צ ב ע ה בעד – 1 נמנע – 1 הבקשה אושרה תודה רבה.