ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 165, 2007-02-13 10:00

משה שרוני: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

משה שרוני: היום זה יום מיוחד.

משה שרוני: אני שמח, שאני שירתי ביחידת המיעוטים עם הדרוזים והצ'רקסים בשנת 1957, עם לוטפיק מדלית אלכרמל, משפחת מנסור ומשפחת מולה.

משה שרוני: כל אחד יודע מה העדה הדרוזית והצ'רקסית תרמו למדינת ישראל.

משה שרוני: בהיסטוריה של העם היהודי, שתי העדות צריכות להיות בספר זהב על הנאמנות שלהן.

משה שרוני: הן היו נאמנות.

משה שרוני: אני גאה בעדה, ואני אעשה את הכל למען קידום הדברים.

משה שרוני: הסיעה שלי תתמוך בשתי ידיים.

משה שרוני: הנושא הזה היה צריך לבוא לפני מה שקבעו לעדות אחרות.

משה שרוני: העדות האלה מביאות רק כבוד למדינת ישראל ולעם היהודי.

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, היום אנחנו הקדשנו את היום לחיזוק העדות הדרוזיות והצ'רקסיות.

מגלי והבה: החלטנו לקיים דיונים בכל הוועדות של הכנסת.

מגלי והבה: כאשר העלנו את הרעיון יו"ר הוועדה, חברי משה שרוני, חבר העדה הדרוזית והצ'רקסית, מאוד שמח והתגייס על מנת להעלות את הנושא הזה לסדר היום של הכנסת.

מגלי והבה: בבוקר קיימנו דיון בוועדת הכלכלה, על מנת לבדוק כיצד ניתן לחזק את נושא התיירות והתעשייה במגזר הדרוזי והצ'רקסי.

מגלי והבה: אנחנו קיימנו דיון בוועדת הפנים והגנת הסביבה דיון בסוגיית הרשויות והבעיות מהן הן סובלות.

מגלי והבה: שאלנו, כיצד ניתן לשים אותן על סדר היום של הכנסת ולוודא שהן מקבלות את כל מה שמגיע להן.

מגלי והבה: יהיו עוד דיונים בוועדה למעמד האישה ובוועדת החינוך במסגרת היום הזה.

מגלי והבה: צדק אדוני היו"ר, שציין כי הדיונים צריכים היו להיות לפני היום הזה, אבל יותר טוב מאוחר מאשר בכלל לא.

מגלי והבה: כיום אנחנו יודעים על ממדי האבטלה במגזר הדרוזי וחוסר ההכשרה המקצועית לעבודה במקצועות שונים והזנחה רבת השנים.

מגלי והבה: רוב האנשים בעדה הדרוזית והצ'רקסית ראו את הייעוד בעבודה במסגרת שירותי הביטחון.

מגלי והבה: היום הדבר הזה מתחיל להיות פחות אטרקטיבי בגלל הקיצוצים, ובגלל זה שהרבה מן האנשים המשוחררים לא מוצאים מקומות תעסוקה.

מגלי והבה: כאשר אנחנו מדברים על אבטלה, אנחנו שמים את זה במקביל להעדר מקומות תעשייה ותעסוקה.

מגלי והבה: הגדירו בעבר אזורי תעשייה, אבל לא הקימו מפעלים באזורים האלה.

מגלי והבה: גם אם נתנו אזור תעשייה, לא נתנו סיוע לפיתוח התשתיות ולא נתנו ליזמים הנחות מתאימות.

מגלי והבה: לכן, נשארו אותם אזורי תעשייה במצב שהוא התחלתי וטעון טיפוח.

מגלי והבה: אני שמעתי את יועץ שר המסחר והתעשייה מדבר על 13,000,000 שקלים ל-4 שנים הבאות לקידום התעסוקה והתעשייה במגזר הדרוזי והצ'רקסי.

מגלי והבה: שערו בנפשכם, מה 13,000,000 שקלים חלקי 4 יכולים לתרום לרשויות הדרוזיות.

מגלי והבה: אני מצפה מהוועדה הזאת, שנשים את הסוגיות שאנחנו סובלים מהן על שולחן הוועדה.

מגלי והבה: הוועדה הזאת עוסקת גם בנושאים אחרים, אבל אם אנחנו בסופו של יום נוכל להגיע ללקח החשוב ביותר, ונוכל לתרום למודעות לבעיות המרכזיות המחייבות את הממשלה לגעת בהן, נמקד את הצרכים והבעיות ונעביר אותן לוועדות בכנסת הנוגעות לדבר, ועדת הכספים או ועדת השרים לענייני כלכלה וחברה, זאת תהיה ברכה.

מגלי והבה: אני מציע, אדוני היושב ראש, שתקבע ישיבת מעקב בעוד חצי שנה על מנת שנקבל תמונה אמיתית על מה שקורה במגזר הזה.

משה שרוני: הוועדה הזאת פתוחה לעדה הדרוזית והצ'רקסית.

משה שרוני: אנחנו נעלה את כל הנושאים.

משה שרוני: אנחנו נעביר החלטות, כדי לחייב את כל המוסדות הממשלתיים בנושא המגזר הדרוזי והצ'רקסי.

משה שרוני: הממשלה חייבת להחזיר את כל המפעלים שהיו בכפרים הדרוזים, שהנשים הדרוזיות עבדו שם.

משה שרוני: משום מה, בגלל שמצאו כוח זול יותר בירדן או במצרים, פירקו את זה.

משה שרוני: זאת היתה שגיאה פטלית של הממשלה, שנתנה ליזם הזה לעשות זאת.

משה שרוני: אני רואה כאן, שאחוז הבנות הדרוזיות בעלות תואר אקדמי יותר גבוה מאשר בקרה הנשים הישראליות.

משה שרוני: אני חושב, שצריך לשלב אותן במקצועות שישנם.

משה שרוני: צריך לדאוג לשלב את המגזרים הללו בכל הנושאים, כדי להוריד את שיעור האבטלה.

משה שרוני: אנחנו נביא כאן בשבועות הקרובים נושאים הנוגעים למגזרים האלה, כדי לגרום לתמ"ת להבין שלעדה הדרוזית והצ'רקסית מגיע יותר מכל אחד אחר.

משה שרוני: אני מצדיע לעדה הדרוזית והצ'רקסית על כל מה שעשו.

משה שרוני: אני מצדיע לכל כוחות הביטחון של הדרוזים והצ'רקסים.

משה שרוני: אני מצדיע גם לכל האקדמאים, שעובדים במוסדות ממשלתיים.

משה שרוני: זה לא מספיק.

משה שרוני: צריך לקדם אותם ולשלב אותם בצורה הרצינית ביותר.

משה שרוני: תדע, שהדלת פתוחה בוועדה הזאת.

משה שרוני: איזה נושא שאתה תרצה, אתה תבוא לכאן ואנחנו נדון בו.

משה שרוני: נעשה מעקב, על מנת שכל ההחלטות של הוועדה הזאת תבוצענה כתבו כלשונו.

משה שרוני: על זה אין לנו חילוקי דעות.

משה שרוני: אני רוצה להגיד, כל הכבוד לך, אתה הדגל של העדה.

משה שרוני: מה שאתה עושה למען העדה, יודעים האנשים ומכבדים אותך.

משה שרוני: כן ירבו כמוך בכנסת ישראל.

משה שרוני: אני לא רוצה לראות נציג אחד, אלא כמה שיותר נציגים דרוזית בכנסת.

מרינה סולודקין: אני גאה להשתתף ביום כזה.

מרינה סולודקין: אני לא ילידת הארץ, ולכן הכרתי את העדה רק כאשר הגעתי למדינת ישראל.

מרינה סולודקין: את הצ'רקסים אנחנו מכירים מברית המועצות.

מרינה סולודקין: הם מאוד מפורסמים שם.

משה שרוני: אבל כאן בארץ הם יותר מפורסמים.

משה שרוני: יש כפר בו איש אחד עשה שם מוזיאון על העדה הצ'רקסי.

משה שרוני: זה משהו יוצא מן הכלל.

משה שרוני: כאשר אני הייתי שם כתבתי לשר התיירות הקודם, הירשזון, שיבוא לבקר ויתמוך בזה.

מרינה סולודקין: אני חושבת, שיהיה נכון ואטרקטיבי מבחינת התיירות, שיהיו מקומות של דרוזים וצ'רקסים.

מרינה סולודקין: צריך להכיר את זה ולראות את היופי של המסורת והאנשים.

מרינה סולודקין: אני מאוד מעריכה את העדות, שהם בעלות ברית ואחים לנשק.

מרינה סולודקין: לגבי המצב החברתי, אני יכולה לומר לכם שאתם לא מספיק לוחצים על הממשלה.

מרינה סולודקין: אני זוכרת איך שרון היה פתוח לעניינים של פיתוח תשתיות, תחבורה ציבורית ותעשייה.

מרינה סולודקין: זה חבל שאבדנו את חבר העדה הגדול כמו ראש הממשלה.

נביה נסראלדין: האם יש נציגות ממשרד הרווחה?

נביה נסראלדין: כאן אמורה להיות נציגות.

נביה נסראלדין: אני בטוח שהנציג שלנו מסג'ור, מנהל מחלקת הרווחה, יציג תמונת מצב אמיתית כאן.

נביה נסראלדין: אני רוצה לחדד נקודה אחת.

נביה נסראלדין: הממוצע של המשפחה היהודית היא 3.1 ואצל הדרוזים זה 5.1.

נביה נסראלדין: אחוז הנשים בתעסוקה במגזר היהודי הוא 69%, כולל המגזר החרדי.

נביה נסראלדין: אצל הדרוזים זה מגיע ל-26%.

נביה נסראלדין: זה עקב זה שהוציאו את כל הטקסטיל ושאר המפעלים.

נביה נסראלדין: היום יש לנו אחוזים גבוהים של אקדמאיות מובטלות.

נביה נסראלדין: יש כל מיני תוכניות הברה ותוכנית כלכלה שבוטלו.

נביה נסראלדין: השכר הממוצע אצל היהודים זה 6,800 שקלים.

נביה נסראלדין: אצל הדרוזים והצ'רקסים זה מגיע ל-4,000 שקלים.

נביה נסראלדין: כאן מתחילות הבעיות.

נביה נסראלדין: אני לא רוצה לנגוע בנושאים האחרים, כמו האפליה המתמשכת לאורך השנים, אפילו בתקציבי הרווחה.

נביה נסראלדין: אם נשווה בין יישוב דרוזי ליישוב יהודי, כמו שלומי וחורפיש, אנחנו נראה זאת.

נביה נסראלדין: שניהם נמצאים בקו עימות, שניהם באותו מצב סוציו-אקונומי, ובשניהם יש את אותו גודל של אוכלוסייה.

נביה נסראלדין: התקציב שמועבר על ידי משרד הרווחה לשלומי, עולה ב-449% על התקציב שמועבר לחורפיש.

נביה נסראלדין: לכן, כל השירותים המתחייבים לשירותי הרווחה נותנים בשלומי ולא בחורפיש, שהוא יישוב דרוזי ליד הגבול שנלחם יום ולילה.

נביה נסראלדין: אנחנו מקבלים 500% פחות ממה שמקבל שלומי.

נאיף אברהים: כבוד גדול לנו לשבת אתך.

נאיף אברהים: פתחת את הדיון עם דברים שמחממים את הלב.

נאיף אברהים: תודה רבה.

נאיף אברהים: אני לא פחות זקן ממך.

נאיף אברהים: אני בן 65.

נאיף אברהים: אחריך בשנתיים הייתי ביחידה.

נאיף אברהים: הדברים שאמרת חיממו לנו את הלב, ועוצרים את כל ההתלהמות שלנו.

נאיף אברהים: אני מודה לחברת הכנסת, שאמרה שהיא הכירה את הדרוזים פה.

נאיף אברהים: אנחנו מאחלים הרבה בריאות לראש הממשלה לשעבר, שרון, ידיד העדה.

נאיף אברהים: אני מאמין, שיש המון יהודים עם לב חם, שמעריכים את העדה הדרוזית.

נאיף אברהים: אנחנו לא מחפשים רק את הכבוד, אלא את החיים המשותפים.

נאיף אברהים: אנחנו מחפשים להיות גאים.

נאיף אברהים: לצערי הרב, אני התחלתי להתבייש כישראלי, כדרוזי, כסבא, כאבא, כראש רשות.

נאיף אברהים: עד גיל 65 אני רודף אחרי השוויון.

נאיף אברהים: לא אנשים כמוך עוצרים את השוויון הזה, אלא הבירוקרטיה במשרדים.

נאיף אברהים: אנחנו מספיק נאבקים ולוחצים, אבל, לצערנו, הבירוקרטיה במשרדי הממשלה עוצרת זאת.

נאיף אברהים: נתן ידידי, ראש הפורום, את הדוגמא של חורפיש מול שלומי.

נאיף אברהים: יש לנו אלף דוגמאות כאלה.

נאיף אברהים: לדוגמא, בית שאן ומרר.

נאיף אברהים: לגינון בשלומי יש תקציב יותר מכל התקציב של חורפיש.

נאיף אברהים: בנושא התעסוקה - כל הסקרים המוצגים כאן לא נותנים תמונה מלאה לגבי מה שקורה ביישובים הדרוזים.

נאיף אברהים: מי שעבדה כמה חודשים בסופרמרקט, לא נחשבת עובדת.

נאיף אברהים: פעם היתה בעיה שהבחורות הדרוזיות לא יצאו לעבודה.

נאיף אברהים: היום הן יוצאות ומחפשות עבודה, אבל אין מקומות עבודה.

נאיף אברהים: סגרו את המפעלים שהמדינה סבסדה, והעבירו את העבודה לירדן, תאילנד והפיליפינים.

נאיף אברהים: כמו שאמר ראש הממשלה אולמרט, הדרוזים צריכים להיות שווים.

נאיף אברהים: במה אנחנו שווים?

נאיף אברהים: אין לנו אזורי תעשייה והחינוך לא ברמה שצריכה להיות.

נאיף אברהים: ביישוב אחד נוצרי יש יותר אקדמאים מכל העדה הדרוזית.

נאיף אברהים: אתם יודעים למה?

נאיף אברהים: כי באותה משפחה הבן משתחרר מהצבא וכבר חייב למצוא עבודה מזדמנת, כי הוא צריך לבנות את הבית שלו.

נאיף אברהים: אני לא אפרט איזו בעיית מגורים יש לחיילים משוחררים.

נאיף אברהים: זה דבר שצועק לשמיים.

נאיף אברהים: אצלי ב-8 שנים מגרש אחד שווק.

נאיף אברהים: אם בסאג'ור נולדים בכל שנה 100 ילדים, זאת אומרת שיש 50 זוגות כפול 8, וזה 400 מגרשים.

נאיף אברהים: אני קיבלתי מגרש אחד ב-8 שנים.

נאיף אברהים: פעם אמר לי השר אורלב, אתם אנשי כבוד, אתם תטפלו בזקנים שלכם ובמפגרים שלכם.

נאיף אברהים: מה זה אנשי כבוד?

נאיף אברהים: כבוד זה בא מכוח.

נאיף אברהים: אבא שלי נפטר בראשון לינואר.

נאיף אברהים: אני לא יכולתי להחזיק אותו בבית, והייתי חייב להוציא אותו לבית אבות.

נאיף אברהים: אני כדרוזי גאה לא יכולתי להפסיק לעבודה ולשבת עם האבא.

נאיף אברהים: אנחנו חייבים לפרנס.

נאיף אברהים: במשרד הרווחה לא נותנים לנו אפילו תקנים בתוך הרשויות.

נאיף אברהים: ביישוב שלי יש חצי תקן.

נאיף אברהים: איך תטפל ב-4,000 נפשות?

נאיף אברהים: היו לי פעם 50 משפחות מטופלות, והיום יש לי 380 משפחות מטופלות.

נאיף אברהים: יש משפחה שיש בה 17 ילדים.

נאיף אברהים: אני רוצה שהיהודים יביאו 16 ילדים.

נאיף אברהים: אז יהיו פה 20,000,000 ואני לא אצטרך לפחד מאחד כמו אחמדיניג'אן.

נאיף אברהים: במשפחה דרוזית יש 15 נפשות או 8 נפשות.

נאיף אברהים: הדור הצעיר היום צמצמו לבת או בן, כי אין להם אפשרות אחרת.

נאיף אברהים: הם חייבים לצאת ולעבוד רחוק בזרועות הביטחון, או לצאת ללימודים אקדמאים.

נאיף אברהים: אדוני היושב ראש, כבוד גדול בשבילי לשמוע יהודי כמוך.

נאיף אברהים: אני יודע ש- 90% מהיהודים אוהבים את העדות הללו.

נאיף אברהים: אנחנו לא עושים טובה למדינה.

נאיף אברהים: אנחנו גאים שאנחנו במדינה הזאת.

נאיף אברהים: בשבילנו זאת מצווה דתית, ואני אמרתי את זה לרמטכ"ל בנוכחות של מואפק טריף.

נאיף אברהים: אצלנו כתוב, שהיהודים יחזרו וזאת מדינתם עד יום הדין.

נאיף אברהים: אנחנו מקיימים מצווה דתית ואזרחית בנתינתנו למדינה הזאת.

יוסף אבו חיר: אני ראש מדור אלמנות ויתומי צה"ל במגזר הדרוזי.

יוסף אבו חיר: אנחנו עברנו את מבחן הנאמנות שלנו לעם היהודי ולמדינת ישראל בהצטיינות מזמן.

יוסף אבו חיר: המילים שלך חיממו את הלב, אבל זה לא מספיק.

יוסף אבו חיר: צריך עשייה מרובה, על מנת להדביק את הפער.

יוסף אבו חיר: היום החברה הדרוזית סובלת מהתמרמרות קשה.

יוסף אבו חיר: ישנה תחרות עניינית ורצינית.

יוסף אבו חיר: לנו לועגים שאנחנו בצד.

יוסף אבו חיר: בטבלת הנתונים שאתם הנחתם רואים, כי אחוז קטן של דרוזים מועסקים במשרדי הממשלה.

יוסף אבו חיר: אני מתבייש להגיד לאדוני, כי יתומי צה"ל לא מתקבלים במערכת הביטחון למרות שהם עומדים בכל הקריטריונים.

יוסף אבו חיר: יש לי היום יתום צה"ל שהוא בוגר תואר משפטים ולא קיבלו אותו, למרות שישנה משרה קיימת.

יוסף אבו חיר: אנחנו מעודדים את יתומי צה"ל ללכת ללימודים.

יוסף אבו חיר: אני בטוח, שיש לי היום את כל הדרישות לעבוד בכל משרדי הממשלה, אבל אם הנתונים הללו נכונים אני צריך להתבייש בעצמי ולהתבייש שאני בתוך הממשלה הזאת.

קבלאן נביל: אני מפקח מחוזי במשרד הרווחה.

קבלאן נביל: אני שמח להיות כאן.

קבלאן נביל: אני חיממתי את הלב של מר שרוני בשיחה שהיתה לי איתו על ההחלטה בהקשר לחוק גמלת הסיעוד.

קבלאן נביל: בפני הפורום הזה, אני מחזיק לך אצבעות.

קבלאן נביל: אני אתמקד בנושא הרווחה.

קבלאן נביל: המשפחה הדרוזית היום עוברת משבר.

קבלאן נביל: היציאה לעבודה מחוץ לבית, הירידה במעמד ראש המשפחה והתפרקות המשפחה, הביאו לכל מיני תופעות.

קבלאן נביל: אנחנו משלמים מחיר יקר.

קבלאן נביל: מנהל מחלקת הרווחה חיבר מסמך היסטורי, שצריך להיות על סדר היום של ועדת הרווחה.

קבלאן נביל: אנחנו לא אנשים פוליטיים, אנחנו אנשי עשייה.

קבלאן נביל: במסמך הזה מפורטות כל הבעיות, ואם נקבל עליהן מענים החברה בכלל תקבל את שלה.

קבלאן נביל: מיליון חברים זה לא הרבה, אבל שונא אחד זה יותר מדי.

קבלאן נביל: בקרב בני העדה הדרוזית והצ'רקסית אין שונאים למדינה הזאת.

קבלאן נביל: הן מרגישים שייכות מאה אחוז.

משה שרוני: לא הכמות קובעת, אלא האיכות.

משה שרוני: אתם איכות.

קבלאן נביל: תבורך.

קבלאן נביל: אני אתן את רשות הדיבור לחברי עלי.

קבלאן נביל: אני ממליץ לקחת את המסמך הזה ולדון בו.

עלי קיזל: אני רוצה להצטרף לתודה על קיום הדיון הזה.

עלי קיזל: זה דיון מהותי לי כבן העדה וכאזרח של המדינה.

עלי קיזל: יש פה מקום לתת את הדעת ואת הדין לתופעות הקיימות בתוך החברה הדרוזית והצ'רקסית.

עלי קיזל: אני אתן נתונים.

עלי קיזל: בני העדה הצ'רקסית והדרוזית מונים היום 131,000, מתוכם 1,300 צ'רקסים והשאר בני העדה הדרוזית.

עלי קיזל: אנחנו רואים ש-62,000 הם ילדים עד גיל 18.

עלי קיזל: פה דובר על תהליך של מודרניזציה של המשפחה הדרוזית, מעבר ממבנה פטריארכלי מסורתי למבנה יותר מודרני.

עלי קיזל: זה הביא לתופעות חשובות בתוך העדה.

עלי קיזל: אחוז הילודה היום הוא מהנמוכים בארץ.

עלי קיזל: פעם הוא היה מהגבוהים.

עלי קיזל: פעם זה היה מדבר על 3.2% והיום זה עומד על 2.4%.

משה שרוני: בגלל המודרניזציה.

עלי קיזל: בגלל האנדוידואליזציה.

עלי קיזל: זה חלק שמקרין על המשפחה הישראלית והדרוזית.

עלי קיזל: אני רוצה לשאול, איזה שירותים קיימים היום לנושא של ילדים, נוער וצעירים.

עלי קיזל: 32% מהאוכלוסייה זאת אוכלוסייה של נוער, שאמורה להיות הכי חשובה.

עלי קיזל: זה העתיד שלנו, זה פלח אוכלוסייה שיש לו פוטנציאל הכי גדול.

עלי קיזל: אני אתייחס לזה בהמשך.

עלי קיזל: בכל המגזר הדרוזי יש 5,088 משפחות בהן יש מעל 4 ילדים.

עלי קיזל: חשוב לי להדגיש את הנושא של מקבלי הקצבאות מהביטוח הלאומי, כי זה מאוד משקף את המצב הכלכלי של האוכלוסייה.

עלי קיזל: 32,993 מקבלים קצבאות מהביטוח הלאומי.

עלי קיזל: כמובן אני מוציא מזה את אחוז של מקבלי דמי לידה וקצבאות ילדים.

עלי קיזל: במגזר שלנו 5,585 אנשים מקבלים קצבת זקנה.

עלי קיזל: 2,565 מקבלים קצבת שיירים.

עלי קיזל: 1,286 מקבלים קצבת סיעוד.

עלי קיזל: 4,488 מקבלים קצבת נכות כללית.

עלי קיזל: 721 מקבלים קצבת ילד נכה.

עלי קיזל: 589 מקבלים קצבת ניידות.

עלי קיזל: הנתון הקשה ביותר הוא של אנשים שמקבלים הבטחת הכנסה ודמי אבטלה, שהוא 5,904.

עלי קיזל: אם אנחנו מחברים את כל הנתונים, אנחנו מקבלים מצב די קשה מבחינת הרמה הסוציו-אקונומית של החברה הדרוזית.

עלי קיזל: חלק מן המשפחות פונות לשירותי הרווחה.

עלי קיזל: 8,200 משפחות מטופלות במחלקות הרווחה.

עלי קיזל: אחוזי האבטלה נעים בין 11% ל-14.5%.

עלי קיזל: מזה אנחנו מורידים את הנשים.

עלי קיזל: ישנו אחוז די ניכר של נשים, שלא נרשמות בלשכות התעסוקה, בגלל מגבלות מסורתיות.

עלי קיזל: חלק מהן רווקות מבוגרות, שנשארות סמוכות על שולחן ראש המשפחה ואחרים שלהן.

עלי קיזל: זאת שכבה שלא הולכת ולא נושמת.

עלי קיזל: יש נשים שיוצאות לעבודה, אבל האחוז שלהן הוא נמוך, כמעט 19%.

עלי קיזל: יש היפוך במצב של תעסוקת הנשים במגזר הדרוזי.

עלי קיזל: פעם נשים לא רצו לצאת לעבודה, אבל היום זה להפך.

עלי קיזל: נשים רוצות לצאת לעבוד, אבל אין מקומות עבודה.

עלי קיזל: אני לא מדבר רק על אלה שמחפשות עבודות פשוטות, אלא גם ברמה של אקדמאיות.

עלי קיזל: אין הרבה מקומות תעסוק לאותן נשים.

עלי קיזל: לא היתה אף העדפה מתקנת, כדי שאותן אקדמאיות יעבדו גם בתוך היישובים שלהן.

עלי קיזל: בשנים האחרונות אנחנו רואים ניצנים של יציאת נשים לעבודה מחוץ ליישוב.

עלי קיזל: לא ראינו העדפה לנשים שיעבדו בתוך היישוב, במערכות החינוך או בכלל המערכות.

עלי קיזל: דבר נוסף, הוא העדר הכשרה מקצועית.

עלי קיזל: אחד הדברים החשובים הוא הנושא של למידה והכשרה מקצועית.

עלי קיזל: הנושא הזה ירד בעשרות או מאות אחוזים בשנים האחרונות.

עלי קיזל: היום כמעט ולא קיימת הכשרה מקצועית.

עלי קיזל: לצערי, היום כל הנושא של הכשרה מקצועית ירד.

עלי קיזל: נושא נוסף שקורא בשנתיים האחרונות, הוא כל הנושא של עובדי רשויות מקומיות.

עלי קיזל: היום אנחנו רואים שיש צמצום ניכר בעובדי הרשויות המקומיות, בגלל כל תוכניות ההבראה.

עלי קיזל: זה גם כן הווה מקור תעסוקה.

עלי קיזל: המצב כואב גם לאלה שעובדים ולא מקבלים שכר.

עלי קיזל: לצערי, אנחנו עדים לתופעה של רעב.

עלי קיזל: אני אתמול קיבלתי עובד רשות, שאמר שלא נשארה לי אופציה אחרת מלבד למכור כליה.

עלי קיזל: חשבתי על המשפט שלו כל הלילה.

עלי קיזל: האדם משלם את כל החובות שלו לרשות, ולא מביא פרנסה לילדים שלו.

עלי קיזל: לנו כאנשי רווחה חשוב לתת את הדעת על המצב החמור ביותר של עובדי הרשויות.

עלי קיזל: אני אעביר לאדוני את המסמך.

עלי קיזל: אחד הדברים החשובים כדי לקדם אוכלוסייה, זה לקדם את האנשים שבתוכה.

עלי קיזל: אם אנחנו מדברים על ילדים מפגרים ואנשים בוגרים מפגרים, צריך לבדוק איזה רמות שירות אנחנו מאפשרים להם בתוך היישובים שלהם כדי למצות פוטנציאל תעסוקתי קיים, אם זה על ידי מפעלים מוגנים, מועדונים תעסוקתיים ומועדונים חברתיים.

עלי קיזל: לדעתי, זה דבר מאוד חשוב.

עלי קיזל: נושא נוסף, הוא כל הנושא של קשישים.

עלי קיזל: היום מתהווה חתך גדול של קשישים או של פנסיונרים שעדיין כוחם במותנם, אבל הם הופכים להיות נטל על המשפחה והחברה.

עלי קיזל: אם חושבים על תכנון עתידי חברתי, צריך לתת את הדעת בנושא של מועדונים תעסוקתיים לפנסיונרים ולקשישים.

נזיד דבור: אני מנהל מחלקת הרווחה ביישוב בית ג'אן.

נזיד דבור: אני שמח, שהצטרף אלינו חבר הכנסת אלדד.

נזיד דבור: אני מקווה, שהוועדה היום תצא בהנחיה למשרד הרווחה לתת אותו תקציב ליישובים הדרוזים כמו ליישובים היהודים, כל יישוב לפי הצרכים שלו.

נזיד דבור: זה השוויון המינימלי שאנחנו דורשים.

נזיד דבור: אם תצא הוועדה בהחלטה כזאת, אנחנו השגנו משהו היום.

אריה אלדד: אני חושב, שמכתב כזה צריך לצאת לא רק למשרד הרווחה.

אריה אלדד: יש הרבה עוולות שצריך לתקן ביחס לעדה הדרוזית והצ'רקסית.

אריה אלדד: זה לא רק עשיית צדק, זה לא רק תשלום חוב שאנחנו חייבים לעדות האלה, זה גם מדיניות נבונה מבחינה פוליטית.

אריה אלדד: אנחנו מנסים להילחם בבניה הבלתי חוקית במגזר הערבי, כאשר יש לנו דוגמא של אוכלוסייה שומרת חוק, ואנחנו לא עוזרים לה, לא נותנים לה מגרשים.

אריה אלדד: במגרש הוועדה, אנחנו צריכים לפנות למשרד הרווחה.

אריה אלדד: לצערנו, אין שר קבוע ואין לנו כתובת פשוטה.

אריה אלדד: צריך לפנות למשרד המסחר והתעשייה, כדי שתיוצר תנופה של החלפת התעשיות המסורתיות, שבורחות מהארץ בגלל הבדלים בשכר עבודה, בהשקעות בהיי-טק בקהילות דרוזיות וצ'רקסיות.

אריה אלדד: צריך לאפשר מקומות עבודה גם לאוכלוסיית נשים, וגם לגברים שמחפשים עבודה.

אריה אלדד: למרות שהאבטלה במגזר היא נמוכה יחסית למגזר היהודי, אני בטוח שהפוטנציאל לתעסוקה מעוכב.

משה שרוני: זה משתווה.

משה שרוני: לגבי נשים, זה שונה.

אריה אלדד: אנחנו צריכים לסמן את אותם תחומים בהם יש נגיעה לתחומי עיסוקה של הוועדה, ולפנות למשרדי הממשלה השונים בהמשך לדיון כאן.

נאיב: אני רוצה להתייחס לנושא של התעסוקה של האקדמאים הדרוזים.

נאיב: אני שומע הרבה פעמים שאומרים שאחוז הנשים האקדמאיות יותר גבוה מהאקדמאים בעדה, ואני מסתכל על זה כנקודת שלילה.

נאיב: כל הדרוזים הולכים לצבא, ואחרי הצבא הם מנסים למצוא מקומות פרנסה ונוטשים את האקדמיה.

נאיב: בכל זאת, מספר האקדמאים הולך וגדל.

נאיב: הבעיה היא, שהאקדמיה לא מהווה תחליף או ברירה מבחינה תעסוקתית.

נאיב: אחוז המועסקים במשרדי הממשלה הוא אפסי.

נאיב: לכן, האקדמיה איננה מהווה פתח מבחינה תעסוקתית.

נאיב: אם אני רוצה ללכת למקצוע מדעי ואני יודע שבמשרד המדע אני לא אמצע תעסוקה, אז אני לא אבחר באופציה הזאת.

נאיב: זאת בעיה שמתסכלת את הצעירים הדרוזים.

נאיב: אחוזי האבטלה בעדה הדרוזית כפי שמופיעים בלשכה המרכזית לסטטיסטיקה, אינם נכונים.

נאיב: הרבה נשים לא הולכות להירשם בלשכת האבטלה.

נאיב: המדד הוא על פי האנשים שהולכים ונרשמים.

נאיב: יש לנו הרבה נשים שלא הולכות והרבה צעירים שלא הולכים.

נאיב: אחד היתרונות של העדה הדרוזית היה השירות הצבאי.

נאיב: במשך השנים, זה הפך להיות חיסרון.

נאיב: הרבה אנשים הולכים לצבא ומאבדים כל כך הרבה הכשרות והשתלמויות שיכלו לעשות.

נאיב: אחרי הצבא אין להם מקומות תעסוקה.

נאיב: יש מקום לבנות תוכנית תעסוקתית, שתאפשר קליטת הבחורים הדרוזים שמשתחררים מהצבא, אם אחרי שירות חובה ואם אחרי שירות קבע.

נאיב: המשתחררים מהצבא הדרוזי הם בדרך כלל אקדמאים, ואין להם מקומות תעסוקה.

נאיב: זה נושא חשוב, שהוועדה יכול לטפל בו ולמצוא לו פתרון.

נאיב: מי שיסת

נאיב: כל על אחוז המועסקים במשרדי הממשלה מבני העדה הדרוזית, יחשוב שהעדה הדרוזית כל כך מפגרת שאין אנשים שיכולים למלא משרות כאלה.

נאיב: זה לא המצב.

נאיב: זה מצב שנתון לשינוי.

נאיב: הוועדה צריכה לעשות את הצעד הראשון בתהליך כל כך ארוך שצריך לבצע.

משה שרוני: אני מסכם את הישיבה.

משה שרוני: הוועדה מברכת על ציון יום מיוחד לעדה הדרוזית והצ'רקסית בכנסת.

משה שרוני: הוועדה מציינת בגאווה את תרומתם הערכית וההיסטורית של העדה הדרוזית והצ'רקסית לחיזוק מעמדה של מדינת ישראל.

משה שרוני: הוועדה מציינת, כי שיעור האבטלה בקרב גברים דרוזים אינו שונה בהרבה מנתוני האבטלה בקרב גברים יהודים.

משה שרוני: לעומת זאת, מציינת הוועדה באי שביעות רצון את העובדה כי בקרב הנשים הדרוזיות שיעורי האבטלה גבוהים פי שניים משיעור האבטלה בקרב הנשים היהודיות.

משה שרוני: הוועדה קוראת לממשלה להגדיל את הסיוע והתמיכה התקציבית לעידוד יצירת מקומות עבודה באזורי היישובים הדרוזיים, ולשילוב נשים דרוזיות בשוק העבודה בישראל.

משה שרוני: הוועדה קוראת למשרד התמ"ת להגביר את ההכשרה המקצועית בקרב נשים דרוזיות, לשילובן בתעסוקה.

משה שרוני: הוועדה קוראת לשיתוף פעולה בין מנהיגי העדה ונציגי הממשלה להגברת שילובם של בני העדה בשוק העבודה.

משה שרוני: תודה רבה, הישיבה נעולה.