ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 163, 2007-02-12 12:00

משה שרוני: צהרים טובים, אני פותח את הישיבה בנושא הצעת חוק פיצויי פרישה ממקום העבודה, התשס"ו-2006, של חבר-הכנסת חיים אורון.

משה שרוני: בבקשה, אדוני.

חיים אורון: תודה רבה לך, אדוני היושב-ראש, ותודה נוספת על זה שנענית לבקשתי להעמיד את הנושא הזה על סדר יומה של הוועדה מהר.

חיים אורון: אני רוצה לומר מראש גם לנציגי ועדת התיאום וגם לנציגי הממשלה שאני לא מתכוון לעשות מחטף.

חיים אורון: הנושא חשוב וכבד, ולכן לכל אלה שפנו אליי לעצור את הסוסים אני מודיע שאני לא מתכוון לגנוב שום דבר.

חיים אורון: כל מי שדיבר אתי אמרתי לו שיש שני טיעונים.

חיים אורון: אחד, החוק כולו מיותר.

חיים אורון: אין הצדקה להשוות את מעמדו של מתפטר לזה של מפוטר.

חיים אורון: אני לא שם.

חיים אורון: יש טיעונים אחרים, שאומרים: למה מהשנה הראשונה?

חיים אורון: למה במתכונת הזאת?

חיים אורון: אני פתוח לשיחה הזאת.

חיים אורון: אני מודה, אני לא רואה לנגד עיניי את העובד שמחליף מקום עבודה כל שנתיים, למרות שאני חושב שגם על זכויותיו צריך לשמור.

חיים אורון: אם הייתי חושב שזאת כל הבעיה והמצב של כל האחרים מוסדר לא הייתי מציע את הצעת החוק.

חיים אורון: אני רואה לנגד עיניי את העובד והעובדת שמסיימים פרק בעבודתם - מה שקוראים היום קריירה ראשונה - שוקלים ברצינות מעבר לקריירה אחרת או למקום עבודה אחר באותו תחום שבו הם עוסקים, והם מוצאים עצמם תלויים במקום העבודה.

חיים אורון: אז יש להם שתי אפשרויות; או להתחיל לעשות תרגילים כדי שהמעסיק יגיד "מספיק", או לחכות לסיטואציה שתאפשר להם לצאת או – מה שהרבה עושים - להחליט שמוותרים על זכות, שאני חושב שנקנתה על ידם במהלך חיי העבודה שלהם באותו מקום עבודה, וראוי לה שתעבור אתם.

חיים אורון: זאת העמדה העקרונית שלי, הבסיסית.

חיים אורון: אני יודע שמערכת יחסי העבודה מאוד מורכבת, היא רבת פנים והבנתי מדברים שאמרו לי שיכול להיות שהחוק, במתכונת שהגשתי אותו – וכמו שאתם רואים הוא לא נעשה כלאחר יד, הוא נכתב בעזרת אנשי מקצוע מפה ומבחוץ - לא נותן תשובה על הכול.

חיים אורון: הערה נוספת, שאני מציע שתעמוד בפני הכנסת ונציגי הממשלה.

חיים אורון: הזכות הזאת קיימת לחלקים גדולים מתוך הציבור העובדים בכל מיני דרכים, בדרך כלל לקבוצות חזקות.

חיים אורון: קודם כול, בחלק גדול מהחוזים האישיים וחלק גדול מהבכירים יש אפשרות לעשות את זה.

חיים אורון: אפילו יש לזה מושג, "מצנחי זהב".

חיים אורון: כולנו קוראים בעיתונים מה מוצע.

חיים אורון: גם שם זה מגיע לעלות העבודה ובסוף מישהו בסוף משלם את זה.

חיים אורון: בחלק גדול מההסכמים הקיבוצים מופיעה הזכות הזאת בצורה כזאת או אחרת.

חיים אורון: לכן, חוק כזה צריך להגן על מי שלא מצליח לקבל סעד בדרך אחרת.

חיים אורון: הייעוץ המשפטי של הוועדה הציע לקיים את העקרונות שדיברתי עליהם קודם במתכונת של חוק אחר, שהוא יהיה תיקונים של החוק הקיים ולא חוק חדש.

חיים אורון: אמרתי – מבלי שהיה לי זמן להיכנס לפרטים – שבאופן עקרוני אם המבנה שמוצע על ידי היועצות המשפטיות של הוועדה נותן תשובה לשאלות המהותיות הללו, אני לא מרגיש מחויב למתכונת שהגשתי, במידה שהעיקרון שנמצא ביסוד הצעת החוק יישמר.

חיים אורון: כמובן שחשוב לי לשמוע גם דעות של אנשים אחרים.

חיים אורון: .

משה שרוני: תודה רבה.

משה שרוני: נציג התמ"ת, בבקשה.

שלמה יצחקי: אני מתחבר לדברים של חבר-הכנסת אורון.

שלמה יצחקי: ועדת השרים לחקיקה קיבלה את ההצעה של חבר-הכנסת אורון באופן עקרוני, וגם היא מקבלת את זה שעובד צריך לקבל משהו בעת שמופסקים יחסי העבודה.

שלמה יצחקי: לגבי הרזולוציות השונות, העקרונות, איך אנחנו עושים את הדבר הזה - ועדת השרים לחקיקה קבעה שתהיה התייעצות עם הצדדים החברתיים, ההסתדרות והמעסיקים על ארגוניהם השונים, יחד עם משרדי הממשלה הרלוונטיים – משרד המשפטים, משרד האוצר ומשרד התמ"ת.

שלמה יצחקי: אנחנו הולכים לקבוע ישיבות ראשונות בעניין הזה, כמובן נזמין את חבר-הכנסת אורון ואחרים שיירצו להופיע בפני הוועדה.

שלמה יצחקי: נעשה את זה בשתיים-שלוש ישיבות.

שלמה יצחקי: לכן, ביקשנו ניירות עמדה מהארגונים לגבי ההצעה, קיבלנו מחלקם.

שלמה יצחקי: צר לי לומר שחלק מהארגונים, אף על פי שיש להם הסכמים קיבוציים ויש צווי הרחבה להסכמים האלה, שבהם הם נותנים פנסיה, שחלק ממנה בא על חשבון פיצויי פיטורים מוגברים במקום פיצויי פיטורים, מתנגדים להצעה.

שלמה יצחקי: אני חושב שאין מקום להתנגדות כזאת.

שלמה יצחקי: כמעט בכל המגזר הציבורי, כמעט 800,000 עובדים, מקבלים באופן עקרוני פיצויי פרישה, גם אם הם מתפטרים.

שלמה יצחקי: לפני 20 שנה עבדתי במוסד ציבורי והתפטרתי, לא זאת בלבד שקיבלתי פיצויי פרישה, קיבלתי גם הסתגלות של שלושה חודשים.

שלמה יצחקי: יש עוד כחצי מיליון עובדים שמקבלים את הדבר הזה תחת הסכמים קיבוציים.

שלמה יצחקי: זאת אומרת, הם מקבלים פנסיה במקום פיצויי פיטורים.

שלמה יצחקי: מפרישים להם את החלק של הפיצויים לקרנות פנסיה וקופות ביטוח.

שלמה יצחקי: יש הרבה חוזים אישיים שגם בהם יש הסדר.

שלמה יצחקי: בזמנו, נתנו אישורים לפי סעיף 14 לחוק פיצויי הפיטורים, שקובע שאם מעביד מבקש להפריש הפרשות פנסיות, הוא צריך אישור של שר העבודה לעניין הזה, כי זה בא במקום פיצויי פיטורים.

שלמה יצחקי: נתנו עשרות אלפי אישורים כאלה להסכמים אישיים, עד כדי כך שהוצאנו אישור כללי, עשינו מסלול ירוק, שמעביד ועובד שעומדים בתנאים של האישור כללי יש להם כבר את הפטור המינימלי.

שלמה יצחקי: זאת אומרת, המעביד מוותר על כל זכות שיש לו לקבלת החזר כספים, והכספים נשארים לעובד בכל מקרה.

שלמה יצחקי: הכספים שמפריש המעביד מדי חודש בחודשו באים במקום, ולא עושים התחשבנות עם המעביד לגבי הסוגיה של כמה יש בקופה.

שלמה יצחקי: אני מעריך שכ-70% מהעובדים מקבלים פיצויי פרישה, גם אם הם מתפטרים.

שלמה יצחקי: לא חייב שהכספים בידיהם, יכול להיות שהם יישארו בקופה, אבל הקופה היא על שמם וזה שלהם.

שלמה יצחקי: ביקשנו גם נתונים כאלה ממחלקת המחקר אצלנו, אני מקווה שנקבל את הנתונים בזמן הקרוב.

שלמה יצחקי: ביקשתי פגישות – אפילו שלא קיבלנו את כל ניירות העמדה - ונקבע אותן בימים הקרובים.

שלמה יצחקי: כאמור, באופן עקרוני, הממשלה על כל משרדיה מקבלת את זה.

שלמה יצחקי: ועדת השרים לחקיקה קיבלה באופן עקרוני את ההצעה.

שלמה יצחקי: הייתה הסכמה עם המציע שאנחנו מקבלים את ההצעה, כמובן שהיא תקודם אחרי שתקום ועדה שתשמע את כל הגורמים ותביא את מסקנותיה לוועדת השרים לחקיקה.

שלמה יצחקי: אני מניח שנעשה את זה יחד עם הייעוץ המשפטי של הוועדה.

שלמה יצחקי: אני מקווה שנביא תוך זמן קצר ביותר הצעה מגובשת, שתהיה מוסכמת על כל הצדדים.

שלמה יצחקי: במידה שלא תהיה מוסכמת על הצדדים שמחוץ לממשלה נביא את זה לוועדת השרים לחקיקה והיא תקבע מה שתקבע.

שלמה יצחקי: נביא את הקביעה שלה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות והיא תחליט.

משה שרוני: תודה רבה.

משה שרוני: נציג המעסיקים, בבקשה.

אבי ברק: אנחנו בעד ועדה כזאת.

אבי ברק: אני חושב שזאת הזדמנות להביע את השונות בין כל מיני ארגונים וכל מיני אוכלוסיות.

אבי ברק: בהתאחדות התעשיינים, למשל, יש היום הסכם פנסיה מקיפה, שכל הפרשה לפיצויים – בין אם זה 6% או 8.33% - הולכת במקום פיצוי פיטורים, ומשרד העבודה הוציא צו הרחבה.

אבי ברק: אין היום מפעל תעשייתי שהפיצויים לא מופרשים בו לטובת העובד, ואפשר להחזיר אותם רק במקרים חריגים, של עבירות משמעת חמורות, אבל מדובר שם בדרך כלל על 72% מהפיצויים, ועדיין יש 27% שכן תלויים במעסיק.

אבי ברק: לפי הסטטיסטיקה שלנו, במידה ועובד עוזב בצורה מסודרת, עם הודעה מוקדמת ולא עושה משהו חריג, אז משחררים לו גם את השניים ושליש.

אבי ברק: אבל יש עוד ארגונים, שבהם אין הסכמים כאלה כמו, למשל, איגוד לשכות המסחר, עצמאיים קטנים ואנשי המלאכה והתעשייה.

אבי ברק: יש שונות רבה בין ארגוני המעסיקים, בוועדה נוכל להביע את העמדות ולהגיע להבנה מוסכמת כדי ללכת לקראת העניין הזה.

שלמה יצחקי: להערכתנו, רוב הדיונים בבתי הדין לעבודה מתמקדים בסוגיה האם מדובר בפיטורים או בהתפטרות ובסוגיה האם העובד זכאי או לא זכאי לפיצויי פיטורים.

שלמה יצחקי: ביקשנו נתונים מבתי הדין לעבודה כדי לראות כמה תיקים יש בסוגיה הזאת.

שלמה יצחקי: צריך להבין את הרקע לתביעות האלה; בדרך כלל, כשעובד רוצה את פיצויי הפיטורים אבל לא רוצה להתפטר, זה לא יעיל שהוא יהיה במקום העבודה, לא מבחינתו ולא מבחינת המעביד.

שלמה יצחקי: אז הוא מנסה שהמעביד יפטר אותו, נגרמים נזקים לשני הצדדים, ואלה רוב ההתדיינויות.

חיים אורון: מה הפסיקה במקרים האלה?

משה שרוני: זה לוקח הרבה זמן.

מאירה בסוק: משתמשים בסעיף "הרעה מוחשית בתנאי העבודה".

אבי ברק: בדרך כלל, אם אין סיבה כמו "הרעה מוחשית, בית הדין לא יכול לתת פיצויים.

אבי ברק: הוא בדרך כלל מושך לכיוון פשרה ומנסה לשכנע את הצדדים.

משה שרוני: זה בגלל שאנחנו עם פשרן.

משה שרוני: נציג העובדים, בבקשה.

מרדכי רון: אנחנו בעד הצעת החוק.

מרדכי רון: ישנם עובדים, שלדעתי, אם יוכלו לקבל את פיצויי הפיטורים שלהם זה יהיה הפתרון היחיד שלהם להשתחרר מעבדות.

מרדכי רון: לצערי, היום מדינת ישראל היא בין בכירי המעסיקים במגזר כוח אדם בתנאים לא תנאים, בצורה שאנשים מפחדים לעזוב אפילו מקומות עבודה שבהם מתעללים בהם, שמפרים את הזכויות שלהם, כי הם יודעים שאם הם יעזבו הם לא יקבלו את פיצויי הפיטורים.

מרדכי רון: אבל אם אותו מעסיק שיידע שכשהוא לא יהיה בסדר העובד יעזוב והוא יהיה חייב לשלם פיצויים – יכול להיות שפה יהיה שינוי.

משה שרוני: משרת התמ"ת לא מבקר במקומות האלה?

שלמה יצחקי: יש לנו 1.9 מיליון מפקחים, אנחנו מבקרים.

משה שרוני: הבעיה היא שאין לכם מפקחים.

דבי אליעזר: אין אכיפה פלילית בקשר לחוק פיצויי פיטורים.

מרדכי רון: זה נכון שסעיף 14 הוא פתרון חלקי ויכול להיות שחוק פנסיה ממלכתית יתרום עוד יותר לכל הנושא הזה.

מרדכי רון: אבל כל עוד אין את החוק הזה, לא פיקוח כמו שצריך - - -

משה שרוני: הבנתי.

משה שרוני: תודה רבה.

חיים אורון: שמעתי מכיוון ההסתדרות אוושה – פחות מקול - שאומרת:

חיים אורון: אנחנו מסתדרים עם המעסיקים, תעמדו בצד.

אבי ברק: יש לנו – 12 ארגוני מעסיקים - הסכמה כתובה עם ההסתדרות לעשות מאמץ ולסכם דברים לא בחקיקה אלא בהידברות ובהסכמים, ואם יש חקיקה, להגיע להבנות לפני זה.

אבי ברק: במסגרת זאת אנחנו עושים את המאמץ, יושבים עם ההסתדרות וביקשנו גם פגישה עם חבר-הכנסת אורון.

אבי ברק: ההסתדרות שותפה לעניין חיפוש הפתרונות.

משה שרוני: גם חבר-הכנסת חיים אורון רוצה פתרון הוגן וצודק.

וילמה מאור: האם ההסתדרות חתומה גם אתך על ההסכם הזה?

אבי ברק: בהחלט, 12 איגודי מעסיקים חתומים, רק איגוד לשכות המסחר לא הצטרף.

משה שרוני: וכמה ארגוני מעסיקים יש בארץ?

אבי ברק: בסך הכול 14.

יניב חליטה: התאחדות לשכות המסחר היא ארגון יציג שמייצג היום 40,000 מעסיקים, יצרנים קטנים במדינת ישראל.

יניב חליטה: אצל רובם של אותם מעסיקים אין מחויבות להסכם פנסיה מקיפה, כפי שמר ברק הציג.

יניב חליטה: דרך אגב, אלה יצרנים קטנים עד 20 עובדים, והם לא מחויבים כיום לפנסיה מקיפה, הם מחויבים לפנסיה חלקית.

יניב חליטה: עניין פיצויי פיטורים הוא לשיקול דעתו של המעסיק, האם לתת את הפיטורים מתי שהעובד מתפטר או לא לתת.

יניב חליטה: אני רוצה לציין כמה דברים שהכנסת כבר עשתה.

יניב חליטה: ישנו חוק פיצויי פיטורים משנת 1963, שמגדיר באופן מפורש מתי עובד זכאי לקבל פיצויי פיטורים ומתי לא.

יניב חליטה: ישנן החרגות שקבועות בחוק מתי לעובד מתפטר מגיעים פיצויי פיטורים.

יניב חליטה: ההחרגות האלה כוללות מעביד שנפטר, התפטרות לרגל מצב בריאותי לקוי, פשיטת רגל, שהיה במקלט לנשים מוכות, העתקת מקום מגורים, חידוש חוזה עבודה ואפילו הרעה מוחשית בתנאי העבודה.

יניב חליטה: כלומר, המחוקק כבר חשב על כל אותם ניואנסים אפשריים כאשר הוא רוצה לעשות ההפרדה בין עובד שמפוטר לבין עובד שמתפטר, ולא בכדי הוא עשה את אותם דברים.

יניב חליטה: המחוקק הגיע למסקנה שעובד שמתפטר, ולא בגלל אותם תנאים שמוזכרים בחוק, מתפטר בגלל דברים אחרים, שנקבעו עוד בתקנון משמעת, שקיים היום בענף התעשייה במשק.

יניב חליטה: התקנון הזה אומר באילו תנאים העובד לא יהיה זכאי לקבל פיצויי פיטורים.

משה שרוני: אני מבין שאתם מתנגדם לזה.

יניב חליטה: אני רוצה לקרוא את התנאים הקבועים בתקנון הנזכר.

יניב חליטה: "הפרת משמעת באופן חמור; גרם הכאות במפעל שתוצאותיהן חמורות; גנב; מעל; חיבל במהלך התקין של העבודה; קלקל חומרים, מכשירים; ביזבז חומרים בזדון".

יניב חליטה: כאשר עושים החרגה לעובד שמתפטר ומקבל פיצויי פיטורים מתי שהוא רוצה, זה יגרום למצב שגם הפרשנות של בתי הדין תהיה כזאת שגם אם הוא עשה את כל העבירות הללו עדיין מגיעים לו פיצויי פיטורים.

חיים אורון: תמצא נימוק אחר.

חיים אורון: אנחנו רוצים לעודד חבלה במפעל?

יניב חליטה: אני רק אומר שאלה נתונים התחלתיים, שיש חוק ויש החרגות של החוק.

יניב חליטה: אני רוצה לדבר על התעשייה באופן כללי.

יניב חליטה: עקומת הלמידה של העובדים במגזר התעשייה מדברת על פרק זמן של בין שלוש לחמש שנים, שבהן המעסיק מכשיר את העובד, כדי שבתום התקופה הוא יתחיל להניב את ההשקעה.

משה שרוני: אתה רוצה להגיד לי שמפעל משקיע חמש שנים בלי שיקבל תמורה?

משה שרוני: באמת.

יניב חליטה: הוא מקבל תמורה, אבל אני אומר שעקומת הלמידה במגזר התעשייה היא כזאת שנדרש הרבה זמן להשקיע בעובד על מנת לקבל אותן תוצאות.

חיים אורון: אז למה אתה נותן פנסיה בהסכם הקיבוצי שלך?

יניב חליטה: דבר שני, פיצויי פיטורים שניתנים בגיל הפרישה מהווים חלק מאותו מרכיב פנסיוני של העובד, שהוא אותו סל פנסיוני שניתן לעובד כשהוא מגיע לגיל פרישה מקבל את פיצויי הפיטורים ואת הפנסיה שנצברה לזכותו.

יניב חליטה: אם ניתן לעובד את פיצויי הפיטורים אחרי שנה, שנתיים, מתי שהוא רוצה – ואנחנו מדברים על אוכלוסיות חלשות - השיקולים שלו לא תמיד רלוונטיים או ענייניים.

יניב חליטה: העובד לא תמיד אומר שיחליף מקום העבודה כדי להשיג עבודה יותר טובה בשכר יותר גבוה, אלא השיקול לפדות את הפיצויים כדי לכסות מינוס בבנק או להחליף אוטו.

יניב חליטה: בעצם אותו עובד ייכנס למעגל האבטלה.

משה שרוני: אדוני, אני מצטער מאוד, בפיצויים של חודש ימים, אם האדם עבד שנה, יקנה אוטו?

משה שרוני: דבר לעניין.

משה שרוני: לא נולדנו אתמול.

יניב חליטה: אנחנו מאפשרים לעובד למשוך כספים כדי להשתמש בהם.

שלמה יצחקי: אם מפטרים אותו הוא יכול לעשות בכסף כראות עיניו, אז מה העניין?

יניב חליטה: העניין הוא שהוא יכול להתפטר ולקחת כספים כדי לשים אותם - - -

מאירה בסוק: מה הפטרונות הזאת?

שלמה יצחקי: מה אכפת לך?

יניב חליטה: אנחנו מאפשרים לעובד להיכנס למעגל האבטלה, ולא משיקולים ענייניים.

יניב חליטה: היום, כשהמעסיק מפטר את העובד הוא מחויב בשימוע שצריך להיות מלווה בנימוקים תכליתיים ועניינים.

יניב חליטה: כאשר לעובד תהיה אפשרות לעזוב את המפעל מתי שהוא רוצה ללא כל נימוק זה יגרום לערעור במערכת יחסי העבודה בין המעסיק לעובד.

יניב חליטה: זה גם יכול לגרום להתפטרות גורפת מהמפעל, לפגיעה ביציבות של העסק ולמצב כלכלי כזה, שאותו עובד יגרום לאלה שנשארים שלא יוכלו לעבוד בגלל שהעסק פושט את הרגל.

שוש רבינוביץ: כאשר תוקם ועדה נשמח להצטרף.

שוש רבינוביץ: בכל זאת, הייתי רוצה להגיד את החשש העקרוני של האיגוד.

שוש רבינוביץ: כפי שנאמר קודם, עסקים קטנים הם היעד העיקרי של ההצעה, משום שכרגע לא חלים עליהם הסכמים קיבוצים או צווי הרחבה.

שוש רבינוביץ: הממשלה רוצה לקדם את המגזר הזה ולפתח אותו, ויש לנו חשש שכתוצאה מהחלת החוק יהיה נטל על המעבידים ויפטרו עובדים.

משה שרוני: גם כשמתחתנים יש חשש שמתגרשים.

חיים אורון: אולי אפשר להגיד אחרת.

חיים אורון: בתקופה שהממשלה, בצדק, עוזרת למגזר העסקים הקטנים, אולי ראוי גם שהעובדים בעסקים הקטנים, איזה פרור ייפול להם.

חיים אורון: מה הפרור?

חיים אורון: שאם עובד מתפטר אחרי תקופה מסוימת מעסק שהמדינה רצתה לקדם, הוא ייצא במצב יותר טוב מהמצב הקיים, כמו שקיים ביחס למיליון ורבע עובדים בשרות הציבורי ובהתאחדות התעשיינים, שהזכות הזאת מובטחת להם.

חיים אורון: אני מאוד בעד לעודד עסקים קטנים, בין השאר להביא אותם למצב שבו יחסי עובד-מעביד בהם יהיו דומים לעסקים גדולים, ולא שעסק קטן יהיה שם קוד למקום עבודה לא מסודר, לא מאורגן, שבו אין זכויות לעובדים, שאפשר לעשות בו כל מיני דברים.

חיים אורון: אני מקווה שגם אתם תהיו באותו כיוון, אחרת תפסידו תומך נלהב בעסקים הקטנים.

שוש רבינוביץ: כעיקרון כן, רק שלא יהיה ניצול לרעה מצד העובד.

שוש רבינוביץ: כבר דנים גם בעניין של חוק פנסיה חובה, ואם זה יקודם אולי לא צריך כפילות.

שוש רבינוביץ: יש גבול כמה אפשר להטיל על המעביד.

משה שרוני: זה לא עניין של כפילות.

מאירה בסוק: אני מנעמ"ת ואני מדברת בשם העובדים המוחלשים, במיוחד עובדות מוחלשות.

מאירה בסוק: לשכות המסחר זה עובדות בחנויות, במפעלים קטנים, כשרוצות לצאת אחרי שלוש או חמש שנים לא יכולות לצאת כי הן מפסידות, וזה לא הרבה כסף.

מאירה בסוק: אם היה אפשר, זה גם עוזר לניוד עובדים בכל המשק; אנשים יעזבו מקום עבודה, ילכו למקום עבודה אחר, ישביחו את עצמם ומקומות עבודה אחרים.

מאירה בסוק: אני מאוד בעד הצעת החוק של חבר-הכנסת אורון.

מאירה בסוק: אני חושבת שזה חשוב מאוד לעובדים שיהיה להם עתיד, שהם לא צריכים להישאר במקום עבודה אחד.

משה שרוני: תודה.

משה שרוני: משרד המשפטים, בבקשה.

שי סומך: אני רוצה לציין נושא שלא ממש נדון כאן, אבל הוא על יד.

שי סומך: לדעתי, יש בעיה בוערת יותר בחוק פיצויי פיטורים, וזאת הבעיה של עובדים רבים, בדרך כלל החלשים, שמפוטרים ולא מקבלים פיצויי פיטורים.

שי סומך: אלה העובדים שלא מגיעים לשנה.

שי סומך: מערכת השכר מעודדת פיטורים כאלה, והם גם לא מקבלים דמי אבטלה.

שי סומך: זאת בעיה מאוד קשה.

חיים אורון: תביאו הצעת חוק, אני חותם עליה.

משה שרוני: תודה.

משה שרוני: משרד האוצר, בבקשה.

חמוטל בן דור: כבר דובר שזאת הצעת חוק שנוגעת בנושא מאקרו כלכלי מאוד מורכב ומסובך והוועדה צריכה לשבת ולדון, כי היא משפיעה על כלל המשק.

חמוטל בן דור: נאמר פה לגבי השירות הציבורי העניין מכוסה, אבל אני רוצה לציין שבשירות הציבורי רק 72% מכוסים.

חמוטל בן דור: אמנם רוב מקומות העבודה מפרישים לפנסיה, אבל רק 6%.

חמוטל בן דור: בשירות המדינה לא מפרישים את ההשלמה לפיצויי פיטורים וזה עלול להעמיס על שירות המדינה, על תקציב המדינה, אם הצעת החוק הזאת תעבור.

חמוטל בן דור: צריך לדון בכל ההשלכות.

שלמה יצחקי: יש עמדת ממשלה.

חמוטל בן דור: החלטת הממשלה מקובלת, נשב.

חיים אורון: דיברו אתי אתמול פקידים מהאוצר.

חיים אורון: אמרתי להם שאם השיחות הן בשביל להגיד לי שארד מהעניין – חבל על הזמן.

חיים אורון: אם השיחות הן בשביל להעלות נושאים, כמו זה שציינת שיש 72% בפנים וכ-30% בחוץ – מאה אחוז, שיהיו בפנים.

משה שרוני: שמענו את רובה האנשים.

משה שרוני: הסיכום הוא שהוועדה תאפשר לגורמים הרלוונטיים: משרדי הממשלה, מעסיקים, מעבידים, חבר הכנסת המציע ועוד חברי כנסת לגבש את עמדתם להצעת החוק ולהעביר לוועדה תוך 60 יום.

חיים אורון: אני רוצה שיהיה ברור, 60 יום זה אומר כאשר מחדשת הכנסת את ישיבותיה במושב הקיץ, שמתחיל במאי.

חיים אורון: שיהיה לנו יעד לסיים את זה ולהביא לקריאה ראשונה במושב הקיץ.

חיים אורון: אני לא מסתיר, זה מסוג החוקים שמתים תוך כדי תהליך החקיקה אם הם לא עוברים קריאה ראשונה ויש עליהם רציפות.

חיים אורון: אני רוצה להשלים קריאה שניה ושלישית.

חיים אורון: לכן, אם מקובלת עליכם המסגרת של עד חודש מאי, היא גם בהתאם ללוח הזמנים שהציע היושב-ראש.

שלמה יצחקי: כן.

משה שרוני: תודה רבה לכולם.

משה שרוני: אני נועל את הישיבה.