ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 142, 2007-02-13 09:30

מיכאל מלכיאור: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה, איפה היינו?

מירב ישראלי: יש לי הצעה ואם היא לא תתקבל, אפשר לחשוב על משהו אחר.

מירב ישראלי: אפשר כמו בחוק זכויות התלמיד, לעשות סעיף מטרה אחד, לקבוע עקרונות במקום מסגרת כללית ומקיפה, שזה יהיה ממש משהו יותר ממסגרת פרוצדורלית, באמת משהו מהותי.

מיכאל מלכיאור: זה עקרון של שוויון הזדמנויות למי שגם ברמה סוציו-אקונומי נמוכה.

מירב ישראלי: נכון.

מירב ישראלי: מצד שני אני לא רוצה להגיד שזה רק מתוך ההכרה בחוק שוויון הזדמנויות, כי אנחנו מכירים בעקרונות נוספים, כמו שוויון חופש הביטוי.

מיכאל מלכיאור: אז מה ההצעה?

מירב ישראלי: ההצעה שלי היא לחבר את סעיפים 1 ו-2 "מטרת החוק", כמו בחוק זכויות התלמיד.

מירב ישראלי: ולהגיד: "מטרתו של חוק זה לקבוע עקרונות לזכויות הסטודנט, מתוך הכרה ומחויבות החברה בישראל לזכויות אלה, ולשוויון ההזדמנויות", או "לעקרון שוויון ההזדמנויות".

סילבן שלום: קודם כל, אני שמח שאת אופטימית מאוד לגבי הסיכויים של החוקה בהסכמה, כי 58 שנים לא הצליחו לעשות את זה כאן ונראה לי מוקדם מדי להסתמך ולנסות להשוות למסמך שעדיין לא נולד וספק אם אי פעם בכלל ייוולד.

סילבן שלום: אם היינו סמוך למועד קבלת אותה חוקה בהסכמה והיינו ממש ערב הצבעות, אז היינו אומרים שהדבר הזה לא יקרה.

סילבן שלום: החוק הזה עוד יעבור וייקח עוד עידן ועידנים עד שתהיה אותה חוקה בהסכמה.

סילבן שלום: אני מציע להשאיר את העניין של שוויון הזדמנויות בחינוך, אני חושב שזה דבר מרכזי, שזה לב לבו של כל העניין כי מזה נובעים כל הדברים האחרים.

סילבן שלום: לדבר על שוויון הזדמנויות באופן כללי, זה תמיד טוב, אבל אני חושב ששוויון הזדמנויות בחינוך זה דבר שאנחנו צריכים להיאחז בו, זה דבר שיוביל אותנו מגן הילדים עד סוף הלימודים באוניברסיטאות.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שיש יתרון בניסוח של מירב, אני מסכים אתך לגבי החוקה, אבל יש לי יתרון בזה.

מיכאל מלכיאור: יש בעיה עקרונית פה, במדינת ישראל, גם החינוך העל-יסודי היה צריך להיות שוויון הזדמנויות.

מיכאל מלכיאור: לגבי החינוך הגבוה, זה משהו אחר.

מיכאל מלכיאור: זאת אומרת, אין עקרון ולא נקבע עקרון של שוויון הזדמנויות לגבי כל אזרח ומבחינה זאת, יש הרבה אנשים שמסיבות שונות, או לא מתאימים, או לא רוצים, או כל דבר אחר, חינוך גבוה.

סילבן שלום: אדוני היו"ר, אין לה מטרה לבוא ולהגיד שאם קובעים סף של תעודת בגרות, שזו אפליה.

סילבן שלום: אין בזה אפליה, קובעים קריטריון שהוא אחיד לכולם, בזה אין אפליה ואף אחד לא יטען שברגע שקובעים סף של כניסה לאוניברסיטה על סמך ציוני הבגרות כרף שהוא מפלה.

סילבן שלום: אף אחד לא מתכוון וגם זה לא העניין, אנחנו גם לא נפרש את זה בצורה הזאת.

מיכאל מלכיאור: כן, אבל הניסוח של מירב עונה על הדבר הזה.

סילבן שלום: אני לא חושב, אולי של ההשכלה הגבוהה כן, אבל אז אנחנו מביאים את זה לתחום יותר צר.

סילבן שלום: אפשר לבוא ולשקול, אולי גם אלכס יסכים, אבל העניין של ההשכלה הגבוהה מאחר ואנחנו עוסקים בחוק זכויות הסטודנט, יכול להיות שניתן לחיות עם העניין של שוויון הזדמנויות בהשכלה הגבוהה ולא בחינוך שזה משהו יותר רחב.

סילבן שלום: אולי אפשר לחיות עם זה.

אלכס מילר: רק הערה קטנה בנושא של ההשכלה הגבוהה.

אלכס מילר: אפשר יהיה להכניס לשם גם את הנושא של מי שלא סטודנט להשכלה גבוהה אלא להנדסאים וכו'.

מירב ישראלי: זאת שאלה שאני רוצה להעלות בהמשך על איזה מוסדות לא רק להשכלה גבוהה.

אלכס מילר: אנחנו מדברים על על –תיכוני?

מירב ישראלי: זה מאוד רחב העל-תיכוני, זה מרחיב מאוד את תחולת החוק, היתה לנו השאלה הזאת בעדיפויות למידה, הצעת חוק של סטודנט עם ליקויי למידה והרחבנו את זה למוסדות להשכלה גבוהה לעל-תיכוניים.

מירב ישראלי: זה הרבה יותר רחב מהנדסאים וטכנאים, זה הרבה מאוד סוגים של מוסדות שנותנים בסופו של דבר תעודה, או תואר.

מירב ישראלי: כך שהשאלה זאת שאלה.

סילבן שלום: הוא צודק, היום חצי מהסטודנטים לומדים בכלל במקומות אחרים.

מירב ישראלי: השאלה למה אתה מתכוון כשאתה אומר "סטודנטים", זה מאוד מרחיב את תחולת החוק.

אלכס מילר: אז איך אנחנו מגדירים את זה בתוך ההרחבה, כמו שאמרת, נגיד את הנושא של החינוך אנחנו מוציאים החוצה ומכניסים את העניין של ההשכלה הגבוהה ומחילים בזה לעל-תיכוני.

אלכס מילר: לפי איזו הגדרה אנחנו צריכים ללכת?

מירב ישראלי: קודם כל, צריך להחליט באמת על איזה מוסדות זה חל ואז נצטרך לראות מה הניסוח הנכון, אולי זה בחינוך על-תיכוני.

מירב ישראלי: השאלה על מה יחול החוק, כי השכלה גבוהה באופן רגיל זה המוסדות שהמועצה להשכלה גבוהה מפקחת עליהם, זה סוגים מסוימים של מוסדות.

מירב ישראלי: אם רוצים להרחיב את תחולת החוק, מה שלא קיים פה כרגע, לפחות לפי ההגדרה.

מיכאל מלכיאור: למשל, המכללות למורים הם לא בפיקוח המועצה להשכלה גבוהה.

מירב ישראלי: כן, אבל לפחות המכללות להכשרת מורים עד כמה שאני מבינה, הם מוסדות להשכלה גבוהה היום.

מירב ישראלי: דווקא זאת לא הבעיה, הבעיה היא מוסדות להכשרה מקצועית.

עדנה הראל: אבל המוסדות להכשרה מקצועית זו הגדרה מאוד רחבה.

מירב ישראלי: נכון, לכן אני אומרת.

סילבן שלום: אבל אומר היו"ר שמכללות למורים והוא צודק.

מירב ישראלי: רוב המכללות למורים הם מוסדות להשכלה גבוהה.

סילבן שלום: לא כולם.

מיכאל מלכיאור: הם מוסדות, אבל הם לא תחת פיקוח המל"ג.

מירב ישראלי: אבל עדיין הם תחת המטריה של חוק המועצה להשכלה גבוהה.

מיכאל מלכיאור: הם קיבלו אישור של המל"ג.

סילבן שלום: את אומרת רובם, זאת אומרת שזה לא כולם.

מירב ישראלי: אני חושבת שיש אחד אולי.

מיכאל מלכיאור: יש פה שאלה של כל המוסדות החרדיים פה.

אלכס מילר: יש לי הצעה.

אלכס מילר: אולי אנחנו נכניס את כל ההגדרות על המוסדות שאנחנו רוצים שייכללו

מיכאל מלכיאור: מה הטקסט שסיכמנו עכשיו.

מירב ישראלי: הטקסט שאני הצעתי זה לאחד את סעיפים 1 ו-2, תחת מטרה ולקבוע כך:

סילבן שלום: אם אפשר שימצאו איזשהו מודל לעניין הזה עד סוף הישיבה, אז זה בסדר.

מירב ישראלי: אנחנו צריכים לדון עקרונית על אילו מוסדות זה יחול.

סילבן שלום: אבל אני לא רוצה, וזה אדוני היו"ר, גם קצת לאור הניסיון שהצלחתי לצבור כאן בבנין הזה, שכל דבר ייכנס עוד פעם לאיזשהו ויכוח ומיקוח ואז אולי בעוד שנתיים.

מיכאל מלכיאור: עם מירב זה לא יהיה.

מירב ישראלי: כשנחליט על המוסדות, אז נוכל לחזור לזה.

אלכס מילר: מי שנותן בסוף את התעודה המקצועית זה או משרד התמ"ת או משרד הבריאות, לכל הנושא של הזכויות וכו'.

אלכס מילר: פשוט ללכת על המשרדים האלו, ועל התעודה המקצועית שניתנת ללימודים של לפחות שנתיים, יחול החוק הזה.

מירב ישראלי: זה הרבה יותר רחב, אני אומרת לך, יש נושאים כמו למשל שאז עלה לנו נושא של רבנות

סילבן שלום: תהיה בעיה, אבל היו"ר אמר כאן מכללות למורים והוא צודק.

אלכס מילר: לא, מורים זה דרך המל"ג.

סילבן שלום: אם יש אפשרות להכיל את שני סוגי המוסדות, אז זה בסדר.

עדנה הראל: שני דברים.

עדנה הראל: קודם כל במישור הטכני שעלה פה על תחולת החוק מבחינת מוסדות להשכלה גבוהה, ממש קצת יותר רחב.

עדנה הראל: קיימנו על זה איזושהי מחשבה גם טרם הדיון בין משרדי הממשלה וככל שיש ראיית רוחב שיכולה להיות משותפת, נראה לנו שזה רק להנדסאים וטכנאים, אולי מוסדות להכשרת מורים שהם לא מוסדות אקדמיים שזה בודדים, אבל לא מעבר לזה כי באמת אני מסכימה עם היועצת המשפטית של הוועדה, ההגדרה פתוחה מדי, הגדרה מאוד בעייתית, לא בטוח גם שזה נכון כלפי התלמידים במוסדות השונים.

סילבן שלום: עדנה, מה יש מעבר לזה?

סילבן שלום: איזה מוסדות נוספים מעבר להכשרת מורים והנדסאים?

עדנה הראל: יש המון מסגרות להכשרה מקצועית במשרד התעשייה והמסחר, שהם חלקם קורסים למובטלים בצורפות, בנגרות.

סילבן שלום: אף אחד לא מתכוון לזה.

עדנה הראל: אף אחד לא מתכוון לזה שלמשל ישיבות או מוסדות להכשרה לרבנות, זה מתאים, זה לא מתאים, זו בחינה שניה, זו בחינה שלישית, אנחנו לא יודעים.

עדנה הראל: אני לא חושבת שזה מובן מאליו על כל מסגרת על-תיכונית, אנחנו עדיין לא הגענו כאן להגדרה, אנחנו גם לא בטוחים שהמסגרות להכנת פסיכומטרי או לבתי-ספר אקסטרניים שיכולים להיכנס פה, הם מתאימים.

עדנה הראל: על זה נדבר בנפרד.

עדנה הראל: אבל אני הייתי רוצה אם אפשר, אנחנו פשוט לא מגיעים לתוך הדיון של תחולת,

סילבן שלום: אני רוצה שזה יהיה גם בבית-יעקב שהם לא מקבלים על סמך קריטריונים של שוויון

עדנה הראל: אבל האם אפשר למנוע בגלל דת?

עדנה הראל: האם אפשר לבוא ולהגיד לי, "סליחה, את לא מתאימה למסגרת כי את חילונית"?

עדנה הראל: אני לא רוצה לפסול את זה על הסף, אני לא יודעת.

סילבן שלום: אני לא מאמין שאף חילונית תלך ללמוד בסמינר בית-יעקב, בסדר?

עדנה הראל: אני במקרה כבר למדתי מה שרציתי.

מיכאל מלכיאור: אבל יש נשים שכן רוצות להתקבל, שהן לא מתקבלות בגלל שבבית יש טלפון.

סילבן שלום: זה הטיעון שהוא נועד כדי למנוע תנאי או קבלה של קבוצות מסוימות.

סילבן שלום: זה פשוט להשתמש במשהו שאנחנו גם נקבע אותו, במפורש לא.

מיכאל מלכיאור: סילבן, היום זה לא נכון, זה גם נכון, אבל יש היום, למשל תנאי חדש של הרב אליישיב מי שרוצה ללכת על תואר כלשהו, היום לא יכול להתקבל.

סילבן שלום: בסדר, עם כל הכבוד לרב אליישיב, עדיין הוא לא יקבע את העניין ברגע שיש דברים אחרים, כל הכבוד לרב אליישיב ואני מאוד מכבד אותו ומעריך אותו אבל אנחנו עדיין רוצים לעשות כאן משהו.

סילבן שלום: בזמנו היה על זה גם מלחמה בעניין של חוק זכויות התלמיד ובסופו של יום, אני חושב שבאיזושהי צורה נתנו להם איזושהי הנחה שם.

סילבן שלום: אני לא זוכר מה היתה ההנחה שנתנו להם, גם בגלל אותה טענה שעלתה כאן אבל לא הנחה מלאה.

מיכאל מלכיאור: לגבי זכויות המורים, יש לנו בדיוק אותו הדבר ובגלל זה, זה לא עולה להצבעה בקריאה טרומית.

אלכס מילר: אני מציע שנלך על ההשכלה הגבוהה ונסיים את זה.

אלכס מילר: אם תהיה איזושהי תוספת, אז אנחנו בישיבה הבאה נחזור, אבל לפחות את הנוסח נעשה היום.

סילבן שלום: לא, אני רוצה להצביע היום.

אלכס מילר: על הנדסאים וטכנאים אפשר להרחיב.

עדנה הראל: האמת שזה דיון בתוך דיון כי השאלה של הגדרת מוסד להשכלה גבוהה, אנחנו עדיין לא מיצינו את הדיון בהגדרת מוסד להשכלה גבוהה.

עדנה הראל: היועצת המשפטית התחילה עם הגדרת הזכות ואני לעניין הזה רציתי להגיד שבעקבות הבקשה של הוועדה, גורמי הממשלה השונים קיימו ביניהם דיונים וככל שמדובר בסעיפים שמקנים זכויות עקרוניות, אנחנו רואים קושי מאוד גדול להגיע לנוסחים מוסכמים שיאפשרו לממשלה להסכים.

עדנה הראל: ואנחנו מבקשים אם אפשר, לא לקיים דיון על הסעיפים האלה היום, אלא לעבור לדיון בסעיפים שמקנים זכויות ספציפיות על מנת שנוכל להמשיך ולבחון את האפשרות של הממשלה להציע נוסחים שהיא תוכל להסכים להם.

מירב ישראלי: את מדברת גם על המטרה או רק על הזכות להשכלה גבוהה לפי סעיף 4?

עדנה הראל: גם על המטרה כי זה נמצא בזיקה מאוד גדולה ואני רואה קושי להסכים לסעיף מטרה כשבעצם המטרה זה בזיקה מאוד הדוקה לזכות והייתי מבקשת, אם אפשר, להתחיל לדון בשאלות הספציפיות יותר, אם נמצה את הדיון כהצעתו של חה"כ שלום ונוכל להצביע היום.

מירב ישראלי: הם אומרים שגם לגבי סעיף המטרה, הוא קשור הדוקות לזכות עצמה ובעניינים האלה הם מבקשים.

סילבן שלום: מירב, יש לי פתרון.

סילבן שלום: מאחר ואנחנו לא יכולים לעשות עכשיו את העבודה של בין הראשון לבין השניה והשלישית, כי אז אנחנו מייתרים את כל העבודה.

סילבן שלום: אני עכשיו מסכים לעניין של הנדסאים שאלכס אמר, הנדסאים ומכללות למורים, בין ראשון לשניה ושלישית, במידה ונחליט שאנחנו עושים עוד מוסדות, נכניס אותם.

סילבן שלום: כרגע זאת ההחלטה, נקודה, נמשיך הלאה.

סילבן שלום: אם אנחנו נעשה עכשיו את כל העבודה, מה נעשה בראשונה, שניה ושלישית, זה לא יכול להיות.

אלכס מילר: לפי מה שאמרת, בסדר?

סילבן שלום: אנחנו הסכמנו השכלה גבוהה, מה שאת אמרת, הולכים לפי ההצעה שלך, מוסיפים הנדסה ומכללות מורים, כמו שאמר היו"ר, מוסדות נוספים – נדון עליהם אחר-כך.

אלכס מילר: אם אתם רוצים בעניין הזה להסכים על הכרת מוסד, אני מבקש לדון בעניין מכינה קדם-אקדמית.

מירב ישראלי: בסדר.

מירב ישראלי: מה שאנחנו אומרים זה שאנחנו נעשה הגדרה של המוסד להשכלה גבוהה שהיא תהיה רחבה קצת יותר.

מיכאל מלכיאור: יש סיבה שמכינה קדם-אקדמית לא תיכלל?

עדנה הראל: ההגדרה כאן במכינה קדם אקדמית, היא הגדרה מאוד רחבה שכוללת הרבה מוסדות פרטיים שעוסקים למשל בהכנה לבחינות פסיכומטריות.

מירב ישראלי: לא זאת היתה הכוונה.

עדנה הראל: אני לא בטוחה שהעקרונות של החוק מתאימים למוסדות האלה.

סילבן שלום: ממש לא, אף אחד לא התכוון לזה.

מירב ישראלי: אם כך, אני מסכמת רק את הדיון עד עכשיו.

מירב ישראלי: אנחנו נעשה סעיף "מטרה" שכרגע הוא יגיד: "מטרתו של חוק זה לקבוע עקרונות לזכויות הסטודנטים תוך הכרה במוסדות במחויבות החברה בישראל לזכויות אלה ולשוויון הזדמנויות במוסדות להשכלה הגבוהה".

מירב ישראלי: שהמוסדות להשכלה גבוהה יוגדרו.

סילבן שלום: בלי העניין של מושתתות על ההכרה בעקרון?

מירב ישראלי: לא, אמרתי הכרה במחויבות החברה בישראל, זאת אומרת, אלה זה לשוויון הזדמנויות במוסדות להשכלה גבוהה.

סילבן שלום: זאת אומרת, לא מושתתות על ההכרה בעקרון?

מירב ישראלי: לא, כי השאלה אם זה עקרון מוכר, זה מושג שהוא לא כל כך עקרוני פה.

סילבן שלום: היא ממוססת את העניין הזה.

סילבן שלום: כי אני אומר שהזכויות האלה מושתתות על עקרון שוויון ההזדמנויות והיא את הדבר הזה מוציאה.

מירב ישראלי: אני הסברתי את זה קודם.

מירב ישראלי: מכיוון שזה לא רק עקרון שוויון הזדמנויות, זה גם עקרון השוויון, זה גם הזכות לחופש הביטוי,

סילבן שלום: בסדר, הלאה.

סילבן שלום: סעיף 3.

מירב ישראלי: אני מציעה שאולי בכל זאת נדון במוסד להשכלה גבוהה, כדאי שנסגור את העניין הזה.

מיכאל מלכיאור: טוב.

מירב ישראלי: זה פשוט קשור ישירות.

סילבן שלום: תנהלי, אין בעיה.

מירב ישראלי: בהצעה של חה"כ מילר, יש הגדרה יותר מפורטת של מוסד.

מירב ישראלי: המוסדות פה הם באמת המוסדות להשכלה גבוהה לפי חוק המועצה להשכלה גבוהה.

מירב ישראלי: סעיף 1, "המוסד יוכר לפי סעיף 9", זה מוסדות שקיבלו בעצם הכרה קבועה.

מירב ישראלי: מוסד שקיבל תעודת היתר, זה בעצם הכרה זמנית עד לקבלה של הכרה.

מירב ישראלי: סעיף 3, פסקה (3), זה בעצם המוסדות ביו"ש שהכירו בתארים שלהם.

מירב ישראלי: וסעיף 4 זה השלוחות, שזה דווקא לא מוסדות ישראליים.

מירב ישראלי: אז שאלה גם על העניין של השלוחות, האם אנחנו רוצים להכניס את זה לחוק.

סילבן שלום: זה השלוחות של מכללת אילת שלומדת מבן-גוריון או מכללת "דרבי"?

אלכס מילר: "דרבי".

מיכאל מלכיאור: לא, אבל אין יותר, זה נגמר הסיפור.

מירב ישראלי: זה לא נגמר עקרונית.

עדנה הראל: יש זכות למוסד להיות שלוחה.

מיכאל מלכיאור: לא, עכשיו איימו על כולם.

עדנה הראל: בוא נשים דברים על דיוקם.

עדנה הראל: קודם כל, הפרק בחוק המל"ג קיים, זה מוסד שהם בחו"ל.

מיכאל מלכיאור: זו אפשרות, בסדר.

עדנה הראל: שניים, בעקבות התיקון, לא העבירו את כולם, הגישו בקשות, הבקשות נדונות.

מירב ישראלי: זה לא מוסד ישראלי.

אלכס מילר: אבל הוא מקבל מאתנו היתר לרשיון, יש שם סטודנטים.

מירב ישראלי: בסדר, אני לא אומרת כן או לא, אני רק אומרת, זה מוסד שהוא אחר, זה לא מוסד ישראלי, זה מוסד זר בעצם.

סילבן שלום: זאת אומרת, הוא לא צריך לפעול ע"פ חוקי המדינה שהוא נמצא בה?

מירב ישראלי: בעקרון, כן.

מיכאל מלכיאור: אז זהו.

מירב ישראלי: לא, אבל מבחינת ההשכלה הגבוהה, זה מוסד שהוא מעניק תואר זר.

מיכאל מלכיאור: אם יש אפליה נגד נשים או נגד מישהו אחר פה והמוסד סגר, אנחנו יכולים לקבל.

אלכס מילר: בכלל אין שינוי בין הסטודנט הזה לבין סטודנט באוניברסיטה העברית.

מירב ישראלי: בסדר, צריך לשקול, אבל צריך לדעת שזה לא כמו המוסדות האחרים, זה מוסד שבעקרון הוא מוסד שמעניק תואר זר.

סילבן שלום: אנחנו לא רואים בעיה עם זה.

סילבן שלום: תחשבי על זה אולי לקראת ראשונה, שניה ושלישית, אם

מירב ישראלי: הבעיה היחידה היא שמחויבים לפעול לפי אוניברסיטת האם ומה קורה כשיש איזושהי סתירה.

סילבן שלום: אבל אנחנו חייבים בראש ובראשונה לפעול ע"פ חוקי המדינה שבה היא מתנהלת.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מתערבים בתכנים הלימודים.

מירב ישראלי: אנחנו כן מתערבים אחר-כך בבחינות ובזה, לכן אני אומרת את זה.

מירב ישראלי: יש פה שאלה.

עדנה הראל: אני מציעה שנעלה את זה, לגבי שוויון זכויות אפשר להגיד שזה חוק המדינה.

מירב ישראלי: נכון, והשאלה היא לגבי הפרוצדורות.

אלכס מילר: כשנגיע לזה, נעבור את זה.

סילבן שלום: סעיף 5, זה בסדר?

מירב ישראלי: סעיף 5, זה ההערה של עדנה שזה רחב מדי.

סילבן שלום: סעיף 5 זה יורד, אתה מסכים?

עדנה הראל: להוריד "מכינות"?

סילבן שלום: לא מכינות, היא אמרה לגבי עניין של מי שלומד בפסיכומטרי, בוודאי שלא, הוא לא סטודנט.

עדנה הראל: זה כרוך גם עם ההגדרה של מכינה קדם-אקדמית.

מירב ישראלי: כאן דווקא אין בעיה, כי זה במסגרת המוסדות האמורים בפסקה 1 עד 4.

סילבן שלום: או-קיי, נכון, אין בעיה, זה כתוב "מכינה" בפסקה 1 עד 4, את צודקת.

מירב ישראלי: הבעיה היא דווקא לגבי מכינות שהן נפרדות ממוסדות ויש כאלה.

סילבן שלום: לא, הבעיה היא בשורה אחר-כך, מה ההגדרה של מכינה קדם-אקדמית, מוסד להכנה ללימודים אקדמיים, לא להשלמה בהשכלה תיכונית.

סילבן שלום: זו בעיה.

מירב ישראלי: זה לא בעיה כי אתה מרכיב את זה על סעיף 5.

סילבן שלום: או-קיי.

מירב ישראלי: אין בעיה.

מירב ישראלי: הבעיה היא דווקא ההפך, הבעיה אם אנחנו לא מצמצמים מדי כי יש מכינות שהן לא במסגרת של מוסד אקדמי.

סילבן שלום: למשל, איזו מכינה יש?

מירב ישראלי: אני לא יודעת, מישהו מהמל"ג העיר את זה פעם.

30083: מכללה להנדסאים.

סילבן שלום: מכינה להנדסאים, היא מכינה קדם-אקדמית.

מיכאל מלכיאור: יש את כל המכינות הקדם צבאיות.

עדנה הראל: אבל הן לא ללימודים אקדמיים.

מיכאל מלכיאור: זה מכינה קדם אקדמית.

מיכאל מלכיאור: זה שהם קוראים לזה "קדם צבאי", זה רק אומר שזה לפני שאתה הולך לצבא.

מיכאל מלכיאור: אבל לומדים לימודים על-תיכוניים בכל המוסדות האלה.

סילבן שלום: אתה מדבר על י"ג, י"ד?

מיכאל מלכיאור: כן.

עדנה הראל: לא בהכרח, יש קדם צבאי שהוא לא י"ג, י"ד, שהוא פשוט קדם צבאי.

מיכאל מלכיאור: יש גם מכינות שאתה חוזר לשם גם אחר-כך.

מיכאל מלכיאור: לומדים למשל, יהדות.

אלכס מילר: בואו ניצמד למה שאנחנו דיברנו גם בתחילת הדיון.

אלכס מילר: אנחנו התחלנו בכל הנושא של ההשכלה הגבוהה, הנדסאים, טכנאים והמורים, גם כל המכינות שבעצם בתוך המוסדות האלו והם יהיו שייכים.

אלכס מילר: כל מה שלא קשור, תודה רבה.

עדנה הראל: אני אבדוק, ברשותכם, על מנת שבאמת לא נגרום עוול מהצד השני, אם יש איזה שהן מכינות שהן לצורך העניין, האגודה לקידום החינוך.

עדנה הראל: אבל אני כן מציעה להוריד את סעיף 5 כרגע ואנחנו נבדוק.

סילבן שלום: לא, במפורש לא.

אלכס מילר: אנחנו ניצמד למה שדיברנו בהתחלה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו כולנו בהסכמה על מי זה חל ועל מי זה לא חל.

מיכאל מלכיאור: ולכן את צריכה למצוא את הדרך.

סילבן שלום: "על מי שלומדים במוסדות אלה או במכינות קדם אקדמיות במוסדות אלה", נקודה, זה הכל.

עדנה הראל: זה מה שאני אומרת, ולכן סעיף 5 לכאורה לא בפנים, אלא אם כן פספסנו מישהו שהוא ניואנס.

מירב ישראלי: סעיף 5 כן בפנים, כי כתוב 1 עד 4.

עדנה הראל: כתוב "שאיננה".

מירב ישראלי: אז צריך להוריד את "שאיננה", או שמכינה קדם אקדמית ברגע שהיא מוסד, היא שייכת, כי גם על זה היתה שאלה.

סילבן שלום: צריך להוריד את המילה "שאיננה", בזה נגמר העניין.

עדנה הראל: אבל אז יש לכל אחד מהאחרים, או שנוריד בכל אחד מהאחרים.

עדנה הראל: זה טכני ואנחנו נמצא את הניסוח המתאים.

מירב ישראלי: אז אני מורידה בעצם את "שאיננה" ואחר-כך נוריד את "המכינה הקדם אקדמית".

מירב ישראלי: עכשיו צריך להוסיף רק פסקה נוספת לגבי ההנדסאים והטכנאים והמכללות להכשרת מורים.

מירב ישראלי: אז השאלה זה רק הנדסאים וטכנאים ומוסדות להכשרת מורים?

אלכס מילר: כן.

עדנה הראל: אז במוסדות להכשרת מורים מכל הזרמים, גם אם הם לא מוסדות אקדמיים.

אלכס מילר: כן.

מירב ישראלי: בסדר.

מירב ישראלי: אז הוספנו פסקה 5.

מירב ישראלי: אז זאת ההגדרה של מוסד להשכלה גבוהה מבחינתנו.

מירב ישראלי: אנחנו דנים כרגע לפי ההצעה של חה"כ שלום, "פרסום וידוע", האמת שאני לא בטוחה שזה צריך להיות במסגרת עקרונות יסוד, אז אני רק אומרת שאחר-כך הסדר של כל הסעיפים, אחר-כך נשנה אותם בניסוח לפי הנושאים.

סילבן שלום: אין לנו בעיה, אבל הפרסום הזה יצטרך להיות.

או-קיי. אני מקריאה: "פרסום וידוע –

או-קיי. אני מקריאה: כאן לדעתי צריך להיות לפי איזה שהם כללים אולי שהמועצה להשכלה גבוהה תקבע, למשל, חשוב מועד הפרסום, חשוב אופן הפרסום.

או-קיי. אני מקריאה: יש דברים שהסעיף הזה לא נותן עליהם מענה ושהם יותר נקודתיים.

סילבן שלום: אני לא חושב שבחוק אנחנו צריכים להיכנס, הרי אפשר לעשות את זה ביום הראשון ללימודים, יהיה על לוחות המודעות.

סילבן שלום: אפשר לעשות את זה, או שזה יהיה בשליחת חומר הקבלה.

מירב ישראלי: לכן אני אומרת, עדיף שזה יהיה בכללי.

סילבן שלום: אבל אני חושב שזה כבר התערבות יותר מדי גדולה.

סילבן שלום: צריך שזה יפורסם, צריך להיות על לוחות המודעות.

סילבן שלום: איך הם מפרסמים את זה שאנחנו נגיד להם אם זה ביום הראשון או ביום האחרון או ביום האמצעי, זה נראה לי קצת מופרז.

מירב ישראלי: גם בחוק זכויות התלמיד נתת לשר בעצם את הסמכות לקבוע איך זה ייעשה.

סילבן שלום: זה מה שאני לא רוצה עכשיו, כי התברר לי שהשר לא עשה כלום שש שנים, אז אני מסרב לחלוטין יותר לתת לשר, כי בדצמבר 2000 לא ידעתי מי יהיה שר החינוך.

סילבן שלום: כשהיה יוסי שריד בדצמבר 2000 והוא תמך בחוק, אמרתי הוא יעשה את זה מיד, אבל כעבור חודש למרבה הצער, אני דאגתי שהממשלה תיפול ואז הוא הפסיק להיות שר.

סילבן שלום: בעצם אני אשם.

מיכאל מלכיאור: רק תיקון, בדצמבר 2000 יוסי שריד לא היה החינוך.

סילבן שלום: בוודאי שהוא היה.

מיכאל מלכיאור: הוא לא היה.

סילבן שלום: אז מי היה?

מיכאל מלכיאור: זה היה אהוד ברק.

מיכאל מלכיאור: הוא היה שר החינוך והוא התפטר לאחר זמן קצר.

מיכאל מלכיאור: כולם חושבים שיוסי שריד היה שר חינוך לפחות חמש שנים, הוא היה עשרה חודשים בסה"כ.

סילבן שלום: לא משנה, אבל כשהחוק הזה התחיל את השלבים שלו, בטרומית ובראשונה עבר אצלו.

סילבן שלום: את זה אני זוכר כי הוא עמד מול כל משרד החינוך ובעיקר היועצת המשפטית של משרד החינוך שהיתה אז נגד החוק והוא אמר שהוא בעד.

מיכאל מלכיאור: אבל מי שגבר על זה, זה היועצת המשפטית.

מיכאל מלכיאור: היא לא גברה.

מיכאל מלכיאור: החוק התקבל אבל הוא לא מבוצע.

סילבן שלום: השר יתקין תקנות, זה בכל חוק.

סילבן שלום: זה כל-כך ברור שבכלל אני לא התייחסתי לזה.

מיכאל מלכיאור: ברור.

מיכאל מלכיאור: בואו נמשיך.

אלכס מילר: מה אנחנו סוגרים לגבי הפרסום?

מירב ישראלי: אני חושבת שצריכים להיות כללים לגביהם.

סילבן שלום: את רוצה, תוסיפי, לי אין בעיה גם אם זה יהיה כללי ככה.

סילבן שלום: את רוצה להוסיף "פרסום", זה רק לטובת העניין.

מירב ישראלי: רגע, אז להוסיף כללים של המל"ג?

מיכאל מלכיאור: איפה כתוב של המל"ג?

מירב ישראלי: לא, כתוב "המוסד להשכלה גבוהה יפרסם את עקרונותיו של מסמך זה במסמך רשמי של המוסד וברחבי הקמפוס".

מירב ישראלי: השאלה בגלל שלא קבענו פה מועדי פרסום, לא קבענו אופן פרסום, לא קבענו דברים כאלה.

סילבן שלום: אז יפרסם עם פתיחת שנת הלימודים.

אלכס מילר: פתיחת שנת הלימודים האקדמית.

סילבן שלום: זה לא רק באקדמית, בהנדסאים אולי זה שנת לימודים אחרת.

מירב ישראלי: "שנת לימודים".

סילבן שלום: "עם פתיחת שנת הלימודים במוסד".

עדנה הראל: אנחנו קראנו את הנוסח של סעיף 3 בהצעת החוק של חה"כ סילבן שלום.

עדנה הראל: יש סעיף מקביל, סעיף 5 אצל חה"כ מילר.

עדנה הראל: אני מבקשת אם אפשר להציע להדביק את הנוסח של סעיף 5 כי זה קצת יותר ברור וקצת יותר מוגדר.

עדנה הראל: סעיף 5 מדבר ספציפית, לא אומר "ברחבי הקמפוס", הוא מדבר ספציפית על פרסום באתר האינטרנט ובידיעון.

סילבן שלום: אני לא מסכים.

עדנה הראל: סליחה, בידיעון, באתר האינטרנט.

סילבן שלום: ברחבי הקמפוס, שיהיה מקום שיתלו את החוק הזה, נקודה.

מירב ישראלי: על לוחות מודעות, נכתוב?

עדנה הראל: כמה לוחות מודעות.

סילבן שלום: עדנה, אל תשימי מוקשים איפה שלא צריך, בסדר?

סילבן שלום: יהיה פרסום במקום אחד, אף אחד לא

עדנה הראל: אז אני מבקשת שיהיה כתוב במקום אחד ובולט.

מיכאל מלכיאור: אפשר להגיד שיהיה במקום אחד באינטרנט ושיהיה במקום אחד מרכזי בקמפוס.

עדנה הראל: ובידיעון.

סילבן שלום: גם בידיעון זה מצוין, גם באינטרנט זה מצוין ובמקום מרכזי במוסד על לוחות המודעות.

סילבן שלום: גם את סעיף ב' של חה"כ מילר, אני קונה.

מירב ישראלי: או-קיי.

סילבן שלום: מצוין.

מירב ישראלי: או-קיי, אז אישרנו את סעיף 5.

30083: אני מציע שזה יהיה בכתב.

30083: שלא יהיה איזה כנס ש-80 אחוזים לא היו בו.

סילבן שלום: נכון.

מיכאל מלכיאור: או-קיי.

מירב ישראלי: סעיף 4, זה הסעיף שהממשלה ביקשה לא לדון בו, עדנה, אבל אני מקריאה אותו.

עדנה הראל: בשלב הזה, הבקשה שלנו היא לא לדון בסעיף 4 להצעת החוק של חה"כ סילבן שלום, ובסעיפים 2 ו-3 להצעת חוק של חה"כ מילר.

סילבן שלום: אנחנו נצביע פה.

עדנה הראל: אם אתם רוצים שאני אסביר שוב, אני אעשה את זה.

עדנה הראל: הממשלה התבקשה לשוב ולשקול את עמדתה מאחר והעובדה היא שהממשלה מתנגדת מחד, ומאידך היא אמרה שיש מוכנות בכפוף לתיאום להסכים.

עדנה הראל: קיימנו מספר דיונים ומספר התייעצות.

סילבן שלום: בכפוף לתיאום להסכים להצעתו של חה"כ מילר, לא להצעתי שלי?

סילבן שלום: אז אני תמיד השארתי את הפתח, אני משוחרר.

עדנה הראל: אבל מכיוון שהוועדה ביקשה מאתנו התייחסות ולגופו של עניין יש הרבה דמיון, אנחנו במסגרת הדיונים בהתייעצויות בינינו, ראינו אפשרות להגיע לנוסחים מוסכמים לגבי שורה שלמה של נושאים, למעט בשלב הזה, לא הצלחנו להגיע לנוסחים שאנחנו חושבים שנוכל להסכים להם לעניין הסעיפים המרכזיים של הזכויות.

עדנה הראל: במקום לבוא לפה ולהגיד, לזה מתנגדת הממשלה לחלוטין, ביקשנו היום לא לקיים על זה דיון על-מנת שנוכל להמשיך לדון בינינו כדי לדון בסעיפים המרכזיים.

סילבן שלום: הבנתי.

מיכאל מלכיאור: עדנה, תגידי רק מה הבעיה?

עדנה הראל: הקושי שלנו עם ההשלכות המאקרו תקציביות והתכנוניות בהגדרת הזכות.

עדנה הראל: הקושי עשוי לנבוע מזה שיבוא תלמיד בפוטנציה ויאמר, "זכותי ללמוד, נקודה".

עדנה הראל: המדינה לא העמידה שני מיליון מקומות לימודים להשכלה גבוהה, היא לא פתחה עוד 17 אוניברסיטאות, אלא יש היום רק שבע.

סילבן שלום: אפשר להוסיף "לפי הקריטריונים שיקבע המוסד".

עדנה הראל: יש היום לצורך העניין, 100 אלף מקומות סטודנטים לתואר ראשון.

עדנה הראל: חלקם אגב, מוסדות שלא מוקצבים על-ידי המדינה, ואנו חוששים שאילה יבואו ויגידו שהזכות היא זכות ללמוד באותו שכר לימוד בכל המקומות.

רונית תירוש: אבל יש קריטריונים.

עדנה הראל: הסעיף הזה הוא סעיף כללי ורחב מאוד.

רונית תירוש: אז תחליטו על קריטריון.

עדנה הראל: מכיוון שאנחנו שוקלים כיצד ניתן להכפיף לקריטריונים ולא לחשוף את המדינה לטענות בלתי סבירות שבאות שאומרות, שכל הכספים אמורים להיות משועבדים לזכות.

מיכאל מלכיאור: עדנה, אין שום רצון, זו לא הכוונה של החוק.

מיכאל מלכיאור: אני רציתי לדעת מה הבעיות, אם אלו הן הבעיות, אנחנו יכולים לפתור אותן.

סילבן שלום: נכון, גם אני מסכים.

מיכאל מלכיאור: אני דחיתי מאוד את הטיפול בחוקים, עבר הרבה מאוד זמן מהקריאה הטרומית.

מיכאל מלכיאור: אז גם בזה תזרזו את העבודה שלכם, אנחנו רוצים לקבל את החוק הזה.

מיכאל מלכיאור: זה לא בסדר לבוא לפה לאחר חודשיים ולהגיד, עוד לא טיפלת.

סילבן שלום: החוק הזה הוגש לפני שבעה, שמונה חודשים.

עדנה הראל: הועלו הרבה הסתייגויות מכל מיני כיוונים.

זבולון אורלב: עדנה, למה אי אפשר לקראת הקריאה הראשונה, בסוף הסעיף נכתוב, "בכפוף לכללים שיקבע השר הממונה ובאישור ועדת החינוך והתרבות".

עדנה הראל: כי אנחנו חושבים שזה עדיין פותח פתח רחב מדי.

עדנה הראל: הכללים באישור הוועדה, עדיין כפופים לזכות העיקרית שקובעים ברישא והם יכולים לכאורה להיות כללים לא סבירים.

עדנה הראל: אין עדיין הסכמות בתוך הממשלה לגבי צמצום הסיכון בנוסחים אלטרנטיביים שניסחנו.

עדנה הראל: ניסינו להגיע מוכנים להיום.

זבולון אורלב: אם הוא עומד בכפוף לכללים, אז הזכות קיימת למרות שאין כללים?

מירב ישראלי: זה עניין של פרשנות כי הזכות היא בסיסית.

מירב ישראלי: ברגע שאתה מפנה את הזכות.

זבולון אורלב: את מכפיפה את הזכות הזאת.

מירב ישראלי: הסייגים צריכים להיות בחוק.

מיכאל מלכיאור: אני מציע, מאחר ואנחנו לא נסיים את זה היום, נשאיר את זה לישיבה הבאה.

סילבן שלום: אבל אי אפשר לקיים דיון של ראשונה, שניה ושלישית לפני הראשונה, בטרומית עוברים על זה,

מיכאל מלכיאור: אם אנחנו נראה שגומרים את כל השאר, אז נעשה מה שאתה אומר.

מיכאל מלכיאור: אם לא – אז אנחנו נהיה סובלניים עם הממשלה.

סילבן שלום: כי מהישיבה הקודמת עברו חודשיים.

זבולון אורלב: את רוצה, את יכולה לפרט, בכפוף לכללים שיקבע השר.

זבולון אורלב: אפשר טיפה לפרט את זה.

עדנה הראל: אנחנו עשינו כמה וכמה ניסיונות, אבל יש פה שאלה מהותית.

מיכאל מלכיאור: בסדר, קדימה.

מירב ישראלי: אז אני מדלגת על סעיף 4?

מיכאל מלכיאור: כן.

מירב ישראלי: עכשיו אנחנו בסעיף 5, איסור אפליה וזה סעיף 4 אצל חה"כ מילר.

מירב ישראלי: 5.

מירב ישראלי: מוסד להשכלה גבוה לא יפלה מועמדים בשל המוצא שלהם או של הוריהם, דתם, ריקעם החברתי-כלכלי או אזור מגוריהם.

יחול לגבי: רישום וקבלה למוסד;

יחול לגבי: קבלה למסלולי לימוד מיוחדים".

סילבן שלום: יהודית מוסיפה כאן והיא צודקת, צריך להוסיף גם בשל מינם, מוצא זה מוצא שלנו של הורים זה עדה.

מירב ישראלי: אם אני זוכרת נכון, הסתמכת עליו לגבי החוק זכויות תלמיד של מוסדות נפרדים לבנים ובנות, צריך להכניס את זה, רק עלתה פה השאלה לגבי מוסדות נפרדים.

זבולון אורלב: יש מוסדות להכשרת מורים בחינוך הממלכתי/דתי וגם בחינוך החרדי שהקבלה היא עפ"י מינם וגם עפ"י דתם.

זבולון אורלב: לכן יש פה איזושהי בעיה.

זבולון אורלב: גם את הסעיף הזה להכפיף לאיזה שהם כללים שקשורים לחוקי החינוך.

זבולון אורלב: הרי בחוקי החינוך יש לנו חינוך ממלכתי ויש חינוך ממלכתי/דתי, אולי עפ"י זרם החינוך.

סילבן שלום: זבולון, אני לא רואה שאישה מוסלמית תבוא ללמוד במדרשה לחינוך בגבעת וושינגטון.

רונית תירוש: אולי כן, במכללת דוד ילין, זה יכול להיות.

זבולון אורלב: לפי החוק היא לא יכולה להיות אחרי זה בחינוך ממלכתי/דתי.

זבולון אורלב: זה לא רק זה, מחר גם המוסדות להכשרת מורים כולם עוברים למל"ג ואז יש בכלל בעיה, אז אני לא יודע איך להתמודד עם זה.

סילבן שלום: "מינם", אני מבין, "דתם" אני קצת פחות מבין.

רונית תירוש: "זרם החינוך", יש זרם דתי ויש שם הפרדה בנים/בנות.

מיכאל מלכיאור: אבל אין במוסדות להשכלה גבוהה.

סילבן שלום: מצוין, תפנו לסעיף 27 (א), נפתרה הבעיה.

מירב ישראלי: לא, אבל אין שם סייג.

עדנה הראל: אז אני אומרת, לציין שלגבי מוסדות כאלה אפשר להתחשב בזרם החינוך כפי שהציעה חה"כ תירוש.

מירב ישראלי: השאלה אם זה רק לגבי מוסדות כאלה.

סילבן שלום: כן, רק לגבי כאלה.

עדנה הראל: לכן פתחתי ואמרתי, שהמועצה להשכלה גבוהה ככלל דורשת מכלל המוסדות ואפשר להוציא את כל התשע שלא יהיה.

עדנה הראל: לכן לגבי כלל המוסדות, הכלל הזה הוא כבר היום קיים, אין לנו התנגדות שיהיו ברמת חקיקה מכיוון שלמוסדות להכשרת מורים יש מסלול מיוחד שהחוק לא מסמיך לעשות את ההבחנה, אבל הוא מסמיך לעשות כללים מיוחדים.

עדנה הראל: הוא ציין הליך מיוחד.

עדנה הראל: ומכיוון שהוא ציין הליך מיוחד במסגרת הזאת, יש הגדרה בזמני חינוך.

עדנה הראל: אני מציעה לעבור לשם ולעשות איזשהו אינדקס שיציין את זרם החינוך כפי שהציעה חה"כ תירוש, בלי להגיד מפורשות, מין ו/או דת.

סילבן שלום: הרי איפה יש את הבעיות האלה?

סילבן שלום: רק במקומות האלה.

סילבן שלום: אז אם אני מוציא את זה, בשביל מה צריכים את החוק בכלל?

סילבן שלום: הרי הבעיות קיימות שם.

זבולון אורלב: תן לי דוגמה.

סילבן שלום: דוגמה כמו שנתתי לפני כן, שבסמינר למורים של בית-יעקב לא מקבלים על רקע מוצא.

מירב ישראלי: עדתי?

סילבן שלום: אז לא, ואפשר להגיד שזה מסלול לימוד מיוחד.

עדנה הראל: זה לא מסלול, זה המוסד.

סילבן שלום: למה לא, אז יקראו לזה מחר בשם אחר, מסלול לימוד מיוחד, כי זה לא יהיה.

מירב ישראלי: לא תהיה בעיה.

רונית תירוש: הם עושים רקע עדתי, אנחנו מדברים על רקע דתי.

זבולון אורלב: בית-יעקב הבעיה זה כל המוסד, מסלול זה לא הבעיה.

סילבן שלום: הם יקבעו באותו מוסד, יקראו לזה "מסלול לימוד מיוחד" , זה פטור.

עדנה הראל: אבל מה, המוסד עצמו יהיה מסלול לימוד?

סילבן שלום: לא, בתוך המוסד יהיה מסלול לימוד, מה הבעיה?

רונית תירוש: אז מסלול אחר לא יהיה.

סילבן שלום: אבל החוק לא יחול על זה, הם יקראו לזה "מסלול לימוד מיוחד".

עדנה הראל: אתה פוגע בעניין הזה במסלולים שהם מסלולים שנועדו לקבל סיוע.

סילבן שלום: תני לי דוגמה.

עדנה הראל: משרד התמ"ת לדוגמה.

שמעון דוד: יש לנו למעשה מספר מסלולים.

שמעון דוד: אל"ף, מסלול לבית-דין; מסלול לחד-הוריות.

סילבן שלום: איפה זה, אבל זה לא במוסד להשכלה גבוהה ולא במכללת מורים ולא בהנדסה.

שמעון דוד: יש לנו פרויקטים רק לבנות לפני גיוס במסלולים טכנולוגיים.

שמעון דוד: יש פרויקטים שבהחלט נועדו לקדם.

סילבן שלום: אז לא הכנסתי את מינהל, מה אתה רוצה?

סילבן שלום: אין פה שום בעיה.

סילבן שלום: לא אתן להשתמש בהצעת החוק שלי, מסלול לימוד מיוחד, כדי לעשות את כל האפליה הזאת.

סילבן שלום: לא, נקודה.

סילבן שלום: שם מדובר על עניין של מין, אין בזה שום בעיה, בנים, בנות, כמו שאמרתי, אין שום בעיה עם זה.

עדנה הראל: לפעמים זה לא עניין של מין כשאתה רוצה לקדם את האוכלוסייה הבדואית ולתת אפשרות מסלולים מתאימים.

סילבן שלום: רבותיי, אני לא רואה אף יהודי הולך ללמוד במסלול של בדואים, בסדר.

סילבן שלום: תפסיקו עם נקודות קצה האלה.

סילבן שלום: לוקחים מסלול לבדואים ויהודים ירוצו למסלול לבדואים כשפתוח להם 99 אחוז יהודי.

מיכאל מלכיאור: סילבן, אנחנו עושים פה חוק והוא חוק חשוב ומרכזי, אז אתה לא יכול להגיד, טוב, אף אחד לא יעשה.

מיכאל מלכיאור: זה אומר שמשרד התמ"ת למשל לא יכולים לעשות דבר מיוחד לבדואים.

סילבן שלום: למה לא?

מיכאל מלכיאור: כי זה מה שהחוק אומר והחוק אומר שלא.

סילבן שלום: איך, הרי קבענו קודם שזה יכול להיות לבנים ולבנות בנפרד?

סילבן שלום: אמרנו, נכון?

עדנה הראל: לא לבנים ובנות.

עדנה הראל: אני בתור, לצורך העניין, משרד התעשייה והמסחר מעוניין להתמודד עם בעיית האבטלה, לא רק אבטלה אלא המוביליות בחברה הבדואית,

סילבן שלום: מה אתם רוצים, שאני אוציא את כל ההנדסאים?

סילבן שלום: אז אני אוציא את כל ההנדסאים.

סילבן שלום: תפסיקו כבר.

סילבן שלום: אתם עושים לי בעיה נקודתית אחת.

מיכאל מלכיאור: זה לא ככה.

מיכאל מלכיאור: יש היום הרבה מאוד ניסיון, למשל באוכלוסייה חרדית, אנחנו פשוט רוצים לעשות דבר שהוא מוצר טוב.

מיכאל מלכיאור: גם בנושא המין, אני חושב שצריך להפריד בין אפליה לבין הנושא של הפרדה בין בנים ובנות.

מיכאל מלכיאור: אני כן הייתי רוצה להכניס את העניין שלא יהיה אפליה.

סילבן שלום: כמו שבפעם האחרונה, חה"כ גפני נלחם מלחמת עולם, אז הוצאנו בסוף את ה"מינם".

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה שיהיה נגיד מוסד שיש בנים ובנות, לא רוצה שיהיה מישהו שהוא מקבל עדיפות בגלל זה.

מיכאל מלכיאור: או במוסד שיש הפרדה אז בשני המסלולים, צריך שתהיינה אפשרויות שוות לבנים ובנות.

מיכאל מלכיאור: ועל זה אני כן הייתי רוצה לקבל איזשהו ניסוח פה שפותר את זה.

מיכאל מלכיאור: אני לא רוצה למנוע מהמסלולים המיוחדים היום בהשכלה גבוהה שקיימים.

סילבן שלום: אני כתבתי את החוק, אני יודע בדיוק למה התכוונתי.

מיכאל מלכיאור: לא, מה שהתכוונת זה ברור.

סילבן שלום: יש בכל אוניברסיטה מסלולים שנקראים "מסלולי לימוד מיוחדים" שלא יקרה פתאום שכל מוסד אקדמי יקים איזו כותרת ויקרא לזה "מסלול לימוד מיוחד" ולשם ינווט וינתב את כל ההפניה שלו, לא רוצה לאפשר להם.

סילבן שלום: זאת הבעיה, הבעיה שלי זה לא בבדואים ולא בזה ולא בזה.

מיכאל מלכיאור: הכוונה מצוינת, איך אנחנו מבטאים את זה בחוק?

סילבן שלום: קודם כל, אני מבין את מה שאתה אומר ומקובל עליי "מינם".

סילבן שלום: אני רק אומר, מסלול לימודים מיוחד גם בכל מוסד אקדמי שקוראים לזה "מסלול לימוד מיוחד" ושם יגידו לנו לנתב, הרי זה לא שאני המצאתי את זה, זה הרי כתוב בחוק להשכלה גבוהה, "מסלול לימוד מיוחד".

עדנה הראל: סליחה, עם כל הכבוד, לא כתוב.

סילבן שלום: אז זה כתוב באחד החוקים, הרי אני הבאתי את זה מאחד החוקים, אני לא הבאתי את זה סתם.

סילבן שלום: אני אמצא לך באיזה חוק זה קיים, או-קיי.

עדנה הראל: ראשית, אולי כדאי באמת שנדע כי אני לא יודעת בדיוק מה הדגם שכנגדו אתה נלחם.

עדנה הראל: כשדנו בזה, ראינו שורה של דברים שיכולים להיפגע.

עדנה הראל: במקביל יש גם מסלולי לימוד נוספים שיכול להיות שהם ייכנסו תחת הכותרת הזו ואני לא בטוחה שרוצים לפגוע בהם.

עדנה הראל: לצורך העניין, קבוצות כמו טייסים, משטרה.

זבולון אורלב: נכון, יש מסלול מיוחד לקצינים גבוהים בבר-אילן.

עדנה הראל: מעצבים במשותף, בהתחשב במגבלות המעסיק ועל-מנת לאפשר קידום ולימודים, בתקווה שתמיד גם שומרים על אותה רמת לימודים.

עדנה הראל: אם שומרים על אותה רמת לימודים, זה דבר לגיטימי לאפשר ולבנות תכנית לימודים שמתאימה את עצמה מבחינת שעות ומסגרות.

עדנה הראל: ולכן אני לא יודעת אם אתה רוצה לפגוע בזה ולא ברור לי למה.

מירב ישראלי: הכוונה היא לא לפגוע בזה, הכוונה היא שבמסלולים שפתוחים לכאורה לכל, ששם לא תהיה אפליה.

עדנה הראל: בסדר, אבל אני לא בטוחה שזה מה שחה"כ שלום אמר.

עדנה הראל: הוא לא רוצה שיסגרו חלק מהמסלולים.

זבולון אורלב: עדנה, את מדאיגה אותי, אם את אומרת שאין מסלולי לימוד מיוחדים בחוק, וברגע שכתוב פה קבלה לתחומי לימוד, כלומר, החוק סוגר כאן את כל העניין, אם אין פתח של מסלולי לימוד מיוחדים לחוק ובחוק יהיה כתוב, קבלה לתחומי לימוד, אז בעצם כל תחומי הלימוד יהיו תחת החוק הזה, אז גם אי אפשר לקיים מסלולי לימוד מיוחדים.

עדנה הראל: אנחנו רצינו להציע בכלל שיהיה סעיף שהוא יותר כללי והוא לא אומר 1, 2 ו-3, אלא שהוא אומר, איסור על אפליה של מוסדות להשכלה גבוהה בפעילות שלהם ואז זה כולל גם קבלה, גם תחומי לימוד.

זבולון אורלב: אז מה ההבדל בין זה לבין סעיף 9?

עדנה הראל: לכללי המל"ג?

זבולון אורלב: כן.

עדנה הראל: אני חושבת שבאמת לא צריך להיות הבדל מהותי אלא שאתה מעלה את זה לרמה של חקיקה.

רונית תירוש: אני רוצה לומר משהו לגבי הסעיף הזה.

רונית תירוש: חה"כ שלום, אני הייתי מסתפקת בשני הסעיפים הראשונים ולא נכנסת לנושא של לימודים מיוחדים.

רונית תירוש: אני מבינה שאתה לא רוצה לעשות במהלך עוקף אינטגרציה במונחים של בית-ספר רגיל, אלא שהכל יהיה פתוח בפני הכל.

רונית תירוש: יחד עם זאת אני גם לא רוצה לפגוע בחופש אקדמי, זו מילה גסה לפעמים, של מוסדות להשכלה גבוהה שמעונינים מסיבות כאלה ואחרות לקדם אוכלוסיות מסוימות וזה בדרך-כלל המסלולים המיוחדים.

סילבן שלום: אני לא חושב שזה שייך לחופש אקדמי, את העלית את המילה הכי נכונה, כנראה במקום שיש בו גם פעילות בינתחומית, יש בעיה עם החוק הזה.

רונית תירוש: נכון.

סילבן שלום: ולא סתם אני מדבר על זה, כנראה במקום מסוים שיש בו פעילות בינתחומית, יש בעיה עם החוק הזה והבעיה עם הסעיף הזה.

סילבן שלום: אז אני לא רוצה לאפשר למוסד, גם אם יש לו עיסוקים בינתחומיים, מה שנקרא, להסתתר מאחורי זה שבסעיף הזה זה לא קיים.

סילבן שלום: ומאחר ואני יודע בדיוק על איזה מוסד מדובר, אז בואו לא נסיר אותם.

זבולון אורלב: תגיד, אני לא מבין על מה מדובר.

סילבן שלום: אני כבר מצאתי יותר מעשר רמיזות תוך כדי העניין הזה.

רונית תירוש: בבאר-שבע?

סילבן שלום: לא, לאו דווקא, לא באר-שבע גם לא בר-אילן, וגם לא תל-אביב.

מיכאל מלכיאור: עפ"י מה שנאמר פה, אני מטיל על מירב לנסח משהו שיכלול את מה שחה"כ סילבן שלום אומר שכולנו מסכימים אתו ולא יכלול את כל הדברים שגם סילבן שולל והיא תמצא את הנוסח.

סילבן שלום: מאה אחוז.

סילבן שלום: יש כאלה שניסו להפעיל את השפעתם שהחוק הזה לא יעבור, אני לא רוצה יותר לדבר על זה.

מירב ישראלי: יש סעיף שני בהצעה של חה"כ מילר בעניין הזה, שטופסי הרישום ללימודים לא יכללו דרישה לספק מידע ובקבוצה.

עדנה הראל: אנחנו בעניין הזה רוצים להבהיר.

עדנה הראל: המידע כפי שאנחנו מבינים, הוא מידע שבאמת הוא לא חובה, אבל יחד עם זה הוא מאוד מסייע.

עדנה הראל: יש שני אספקטים, אחד וזה בא גם בהמשך, שיכולים מוסדות לתת העדפה על אף האמור וזה לעניין סעיף 10.

מירב ישראלי: השאלה האם ההעדפה היא עפ"י סוציו-אקונומי.

סילבן שלום: אם ההורים נולדו בישראל, ארץ מוצא הורי ההורים.

סילבן שלום: זאת אומרת, זה כבר התחיל להיות דבר הכי מטורף שיש, לא רק ארץ לידה, ארץ לידת ההורים, אם ההורים נולדו בישראל, ארץ לידת הורי ההורים.

סילבן שלום: הכל זה לסטטיסטיקה כדי לדעת באופן סטטיסטי מאיפה באים, מאיפה לומדים.

עדנה הראל: אני מבקשת להשלים ברשותכם, בעניין הזה של המידע יש שלושה אספקטים אחד, המידע שנדרש לצורך הרישום נטו כאשר הרישום לא יושפע מהשיקולים האסורים בסעיף שדיברנו עליהם.

עדנה הראל: ולכן לצורך הרישום נטו אין צורך בנתונים לצורך רישום שהוא ללא כל אפליה וללא כל העדפה, אין צורך בנתונים אודות מוצא הורי הורים וכו', אין ויכוח על זה.

עדנה הראל: זה שורה של דברים שיתכן שמוסד כזה לצורך העניין על זה, אם תלמיד מעונין להתקבל במסלול מהסוג הזה, הוא צריך לתת את המידע.

עדנה הראל: ומתן המידע צריך להיות חובה לצורך הזכות להתקבל.

מירב ישראלי: אז נגדיר את זה.

עדנה הראל: דבר שלישי שאנחנו רוצים להגיד, הסטטיסטיקה שלגביה חה"כ שלום הביע ספק, אכן בפועל מתקיימת.

עדנה הראל: הלמ"ס מפרסם נתונים והם נתונים שמשמשים הן את מקבלי ההחלטות והן את חברי-הכנסת מעת לעת לגבי מידע ההשתלבות של יוצאי אוכלוסיות שונות בהשכלה גבוהה.

עדנה הראל: ולכן המידע הזה הוא מידע חשוב.

סילבן שלום: במעמד הלימודים שיעז לא למלא את זה, רק מתוך המחשבה שאם הוא לא ימלא את זה, הוא לא יקבל.

עדנה הראל: לא.

עדנה הראל: גם באנגליה אגב, הדבר נעשה בדיוק בצורה הזאת.

עדנה הראל: כשאתה נרשם ללימודים, אתה מקבל שני טפסים.

עדנה הראל: טופס אחד שבו יש טופס מנדטורי וטופס שני שהוא לבחירתך, אם אתה מעוניין לצרכים סטטיסטיים בלבד.

סילבן שלום: אני יודע זאת כיוון שהסעיף הזה הופיע הרי אצלי בהצעת החוק הזכויות המקורית ב-1999, סעיף ב', ואני הורדתי אותו עכשיו.

סילבן שלום: אז אין לי בעיה אתו, אפשר לעשות כמו שהיא אמרה, אחד יהיה בהסכמה, אחד יהיה בזה, נמשיך.

מיכאל מלכיאור: בסדר.

מירב ישראלי: השאלה, טופסי הרישום ללימודים לא יכללו דרישה לספק.

עדנה הראל: טופסי הרישום ללימודים לא יכללו, ואין בכך כדי למנוע צירוף בקשה לקבלת מידע מרצונו של התלמיד לעניינים סטטיסטיים, ננסח את זה יותר טוב בהמשך.

עדנה הראל: עכשיו בנוסף בסעיף ג' צריך להוסיף, "לעניין קבלה למסלולים מיוחדים", אבל זה כשנגיע לסעיף 10 שלדעתי צריך להיות מצורף לפה.

בילי שפירא: אני מדברת בשם האוניברסיטאות, בטופס ההרשמה באוניברסיטאות, מעבר לפרטי ההרשמה על העמוד האחורי כתוב שם, "שלצרכים סטטיסטיים ולצרכים נוספים לצורכי דיון במועמדות שלו", אתה מתבקש להגיד, אתה לא חייב, זה כתוב לצרכים סטטיסטיים בלבד.

בילי שפירא: זה משמש את אגודות הסטודנטים שלנו כשרוצים לפנות לעולים החדשים באופן כזה או אחר.

בילי שפירא: לכן, אולי נשאיר את זה במובן כפי שהגדרתם.

סילבן שלום: הם ימצאו כל אחד אם תספקו להם מידע מי זה עולה חדש.

סילבן שלום: אין צורך לעשות את זה, זה דבר מיותר, זה דבר מקומם וזה דבר שאפילו אם אין בו אפליה, זה מעורר אצל הרבה מאוד אנשים הרגשה שיש אפליה, אפילו אם זה לא נכון.

סילבן שלום: כמות המכתבים שאנו מקבלים כל פעם על-ידי כאלה שלא התקבלו לאוניברסיטה, שטוענים שזה בגלל שמילאו בטופס ארץ לידת ההורים או ארץ לידת הורי ההורים, זה פשוט דבר שלא ייאמן.

בילי שפירא: אני רוצה רק להרגיע אותך שגם היום זה אופציונלי לתלמיד.

סילבן שלום: שלא יהיה כתוב "דרישת חובה".

חן חריס: אבל צריכים שלושה סייגים.

בילי שפירא: גם למלגות וגם לגבי קבלה.

גיל גולדנברג: אני רק רוצה להעיר הערה.

גיל גולדנברג: כל מי שלא ימלא בגלל שהוא לא רוצה למלא, אחר-כך לא יוכל לקבל לצורך העניין, הטבות שהאוניברסיטה נותנת, שאגודות הסטודנטים נותנות, הטבות שאנחנו נותנים, לא יוכל לקבל אותם.

אלכס מילר: כשאתה מדבר על נתונים סטטיסטיים בלבד, אתה מדבר עכשיו על משהו של שימוש של הפרטים לצרכים נוספים.

גיל גולדנברג: נכון.

אלכס מילר: אז זה לא לנתונים סטטיסטיים, זה לצרכים נוספים.

אלכס מילר: כשיש לה צרכים נוספים, צריך להגדיר מהם צרכים ולתת לכל סטודנט להתמודד לטובת הדבר שאתה רוצה לתת לו ולמלא את הטופס.

מיכאל מלכיאור: למטרות שהוזכרו פה יהיה טופס נפרד, ומי שרוצה באמת לקבל תיעדוף במקרה מסוים או מלגת העדפה או מלגה מיוחדת על רקע שהוא עולה חדש, אז ימלא.

מיכאל מלכיאור: בואו נמשיך.

חן חריס: צריך לזכור גם שהכל על בסיס דיווח עצמי של המועמד, כי השאלה אם מישהו יהודי או

זבולון אורלב: אפשר שיהיה טופס נוסף שאגודת הסטודנטים והנהלת האוניברסיטה מאפשרת לכתוב פרטים ויש הטבות שונות, וכל אחד יחליט אם הוא רוצה למלא או לא.

אלכס מילר: אבל ברור שצריך להגדיר ספציפית לטובת מה הסטודנט ימלא את הפרטים האלה.

זבולון אורלב: אבל הוא לא צריך להיות חלק מטופס הרישום.

אלכס מילר: נכון.

בילי שפירא: עובדה שזה נמצא בטופס הרישום בעמוד האחורי, זה רק מטעמים אדמיניסטרטיביים להקל על התהליך של קליטה.

מיכאל מלכיאור: אבל מה שאת עושה מטעמים אדמיניסטרטיביים מובנים, אנחנו לא רוצים.

בילי שפירא: יש מי שחושד בזה, או-קיי.

מירב ישראלי: הגדרות – אני מציעה שנדלג על ההגדרות מכיוון שהן מאוד שונות בשתי הצעות החוק.

מירב ישראלי: נראה שאין טעם כרגע לדון בהן מכיוון שהן תעוצבנה מחדש.

מירב ישראלי: רק שאלה אחת שאני מעלה כבר עכשיו, דנו בעניין של הגדרה של מוסד להשכלה גבוהה, אנחנו נצטרך בהמשך לתת את ההבחנה בין מוסדות מתוקצבים לבין מוסדות לא מתוקצבים.

מירב ישראלי: אני לא מציעה להכניס את זה בהגדרה אלא כשנגיע להוראות אופרטיביות, נראה.

מירב ישראלי: כי יש הוראות שהן יכולות להיות סתירות בין מוסדות מתוקצבים וסתירות לגבי מוסדות לא מתוקצבים.

מירב ישראלי: אז למשל נושא של כל הנושא של המימון, זה יכול להיות במוסדות.

אלכס מילר: איזה מימון?

מירב ישראלי: מלגות, כל הדברים האלה.

מירב ישראלי: אני רק אומרת את זה רק כהערה כללית, אני לא מכניסה את זה בהגדרה, אבל יכול להיות שאחר-כך כשנתחיל לדון בפרטי העניין, המוסדות המתוקצבים, נוכל להטיל עליהם חובות שלא תוכל להטיל על מוסדות פרטיים.

סילבן שלום: אני רוצה להסביר כיצד הגעתי למסלולי לימוד מיוחדים, כי ביקשתי לבדוק את העניין

סילבן שלום: מדובר במסלולי לימוד קיימים באוניברסיטאות עצמן, זה לא לבדואים.

סילבן שלום: זה קיים באוניברסיטה העברית, כל אחד משלושת הדברים שאמרתי, תכנית מצטיינים, תכנית רב-תחומית ועתודאים.

סילבן שלום: בעצם אני מאפשר במסלולים האלה איזושהי פעילות שאף אחד לא מתכוון להוריד, לא האוניברסיטה מתכוונת, לא אנחנו מתכוונים ולא אף אחד.

זבולון אורלב: אם החוק לא מזכיר מסלולי לימוד מיוחדים, אז זה לא יוצא דופן מכל תחום לימוד אחר.

סילבן שלום: מה זאת אומרת?

זבולון אורלב: אם החוק לא החריג מסלולי לימוד מיוחדים, אין כזה סעיף בחוק.

זבולון אורלב: כל תחום לימוד באוניברסיטה.

סילבן שלום: אפשר להגיד שהקבלה לתחומי הלימוד היא קבלה לכלכלה, זה מה שיש לנו בחוק.

סילבן שלום: אבל כלכלה ומשפטים ביחד, אין כזה דבר.

סילבן שלום: כל אחד אומר שלגבי כלכלה באוניברסיטה העברית צריך בגרות של X ופסיכומטרי של Y וציון משולב של XY.

סילבן שלום: אבל אין את אותו קריטריון לכלכלה ומשפטים ביחד.

בילי שפירא: ממש לא נכון.

בילי שפירא: ולכן אני רוצה להציע שדווקא הניסיון להגיד "תחומי לימוד" "חתכי קבלה" או "תחומים מיוחדים", אתה מקצר את היריעה במקום להרחיב אותה.

בילי שפירא: אם היינו מסתפקים רק בפתיח, זה כולל הכל מכל וכל.

בילי שפירא: תישאר עם הרחב ביותר.

סילבן שלום: או-קיי.

זבולון אורלב: אבל אני נשארתי בדאגתי, אמרתם שתמצאו פתרון להחרגות.

זבולון אורלב: שיש מוסד לבנים ויש מוסד לבנות.

עדנה הראל: שני דברים אני רוצה להגיד לחה"כ אורלב.

עדנה הראל: אחד, לעניין מוסדות לבנים ומוסדות לבנות.

סילבן שלום: אבל הבנו את זה, תביאו את זה לישיבה הבאה כשזה יהיה בראשונה, שניה ושלישית, תביאי את זה, חבל על הזמן.

מירב ישראלי: "פרק ג' – עקרונות כלליים –

מירב ישראלי: מוסד להשכלה גבוהה לא ימנע מסטודנט לממש את זכויותיו לפי חוק זה; בכל מקרה של הפרת זכויות, רשאי הסטודנט לפנות לנציבות קבילות הסטודנטים.

מירב ישראלי: "

מירב ישראלי: בסעיף של פרק ז' מסעיף 35 ואילך, אפשר פשוט שם לכתוב שבכל מקרה של הפרה, יפנה הסטודנט לנציבות.

מירב ישראלי: זאת אומרת, למחוק את הסעיף הזה ולהעביר את זה לשם.

סילבן שלום: השורה הראשונה, בוודאי שלא נוריד אותה.

מירב ישראלי: השאלה אם צריך אותה?

מירב ישראלי: כל הרעיון של החוק הזה הוא מוטה לזכויות.

זבולון אורלב: הסעיף הזה צריך להיות הראשון בפרק ז'.

עדנה הראל: בדיוק מהסיבות של חה"כ שלום ואורלב, ברישא אנחנו כן מייחסים לה משמעות ומבקשים לא לדון בה אלא במצורף לאותם סעיפים שביקשנו לעכב.

עדנה הראל: מכיוון שאם הזכויות לפי חוק יהיו זכויות כלליות שהמוסד לא יימנע מלממש זכויות לפי חוק זה, זה לכאורה מטיל על כל מוסד ומוסד את החובה לאפשר לכל אחד ללמוד.

סילבן שלום: לא, אמרנו לפי קריטריונים של קבלה.

עדנה הראל: מכיוון שעוד לא הסכמנו על נוסחים בעניין הזה, אני מבקשת לכרוך את זה.

סילבן שלום: לפי אותם קריטריונים של קבלה שהיו אז.

עדנה הראל: כי יתכן שהזכויות שייוצרו בסעיפים הכללים, הן זכויות שמטבען יהיו מוטלות על המדינה ולא על המוסדות.

מיכאל מלכיאור: אני מבין למה את מתכוונת.

סילבן שלום: זה צל הרים כהרים של משרד האוצר, כל דבר רואה צל הרים כהרים.

עדנה הראל: אני לא במשרד האוצר.

סילבן שלום: כן, אבל את אמרת שיש על זה השפעות מאקרו תקציביות.

עדנה הראל: אמרתי גם ולא רק, גם מבחינת מבנה מערכת ההשכלה הגבוהה.

סילבן שלום: מאחר ועבדתי בשני המשרדים האלה, פעם כשר, פעם כעוזר לשר במשרד המשפטים, אז אני מכיר העניין ששני המשרדים רואים צל הרים כהרים.

סילבן שלום: מה לעשות.

מירב ישראלי: או-קיי, אז הרישא תיגזר מהזכויות שנקבע שניתנות לפי החוק ואז נראה אם בכלל יש צורך בה.

סילבן שלום: אדוני היו"ר, אני מציע לעשות איזו פעולה הפוכה, נשאל אולי את עדנה באילו סעיפים אנחנו כן יכולים לדון ואז נצמצם את העניין.

סילבן שלום: למה לנו ללכת לכל סעיף שאי אפשר לדון, בוא נלך על רשימת הסעיפים שאפשר לדון, נגמור אותם ואחרי זה יקבע מישהו על הסעיפים הבאים.

עדנה הראל: אני ביקשתי בשם הממשלה בקשה, היו"ר הסכים, אני הסכמתי איתכם שלדברים יש פה משמעות.

מיכאל מלכיאור: דבר עקרוני, בגלל לוח הזמנים של הוועדה ועוד שתי ישיבות שיש לנו היום, אני רוצה

סילבן שלום: ב-08:00 ביום ראשון זה קצת מוקדם להגיע מתל-אביב, צריך לקום ב-04:00, אבל בסדר.

זבולון אורלב: יש לי הצעה מתקנת.

זבולון אורלב: אנחנו בקצב הזה עם כמה עשרות סעיפים, נגמור בעוד חמש שנים.

זבולון אורלב: לפי דעתי צריך לקום צוות משנה.

סילבן שלום: זה מה שעשינו אז.

זבולון אורלב: צריך להקים צוות משנה ששני המציעים ביחד עם היועצת המשפטית עדנה הראל, יעשו קודם כל את הדברים המוסכמים ונראה.

זבולון אורלב: חבל, אנחנו מבזבזים זמן ועדה פה, חצי מהזמן הולך כאן לאיבוד.

מיכאל מלכיאור: זו גם אפשרות טובה.

סילבן שלום: אני חושב שזו הצעה מצוינת.

סילבן שלום: אנחנו לא מוגבלים ונעשה את זה יום אחר יום ונגמור את זה.

מיכאל מלכיאור: זה לא ועדת משנה, זה צוות עבודה שיעבוד.

זבולון אורלב: אנחנו לא מוגבלים בזמני ועדות וכדומה.

מיכאל מלכיאור: מירב תרכז את זה, זה מצוין.

חן חריס: אנחנו רק מבקשים שיירשם שוורה מבקשת נציגות.

מיכאל מלכיאור: או-קיי, אז תהיה נציגות של ורה ושל אגודת הסטודנטים.

אפרת פרוקצ'יה: הייתי מבקשת שמנהל הכנסות המדינה כמובן יהיה שותף.

מירב ישראלי: כתבתי משרדי הממשלה.

זבולון אורלב: לפי הסעיפים והנושאים, אתם לא צריכים להיות בכל הדיונים.

מיכאל מלכיאור: כל דבר שהוא רלוונטי.

מיכאל מלכיאור: עדנה, יש משהו שאנחנו יכולים לעשות עכשיו?

עדנה הראל: יש פה עוד איזה 15 סעיפים שנוגעים לכל מיני סוגיות לזכויות סטודנטים, הם לא נוגעים לשאלות העקרוניות.

סילבן שלום: תרשמי את הסעיפים שאין לך בעיה אתם, קודם כל.

מיכאל מלכיאור: אבל בואו נגיד שהמטרה שלנו להביא את זה לקריאה ראשונה תוך חודש ימים.

זבולון אורלב: עוד במושב הנוכחי.

מיכאל מלכיאור: זה הרבה?

סילבן שלום: לדעתי זה הרבה, אבל בסדר, אני זורם אתך.

סילבן שלום: תן שלושה שבועות ושלושה שבועות אנחנו אליך.

מיכאל מלכיאור: לא, אני רוצה שזה יהיה במושב הנוכחי.

סילבן שלום: בשביל זה אני אומר, חודש זה לא יהיה, אני מכיר את זה, תן שלושה שבועות יהיה.

אורלי טל: אני פשוט רוצה להעלות כאן הצעה.

אורלי טל: מבחינתנו כל החוק הזה נוגע לשני סעיפים, אחד סעיף 29 של חה"כ מילר וסעיף 30 של חה"כ שלום.

אורלי טל: ואם היה אפשר לדון בשני הסעיפים האלה עכשיו, זה פשוט יפטור אותנו מלהגיע באמת לכל הישיבות.

מיכאל מלכיאור: אני לא אעשה את זה עכשיו.

מיכאל מלכיאור: כי כל מה שהם יגידו בצוות המיוחד, אנחנו נתמוך.

סילבן שלום: אנחנו נקרא לכם כשהסעיפים הרלוונטיים יהיו.

ריקי ארמן: זה לא רלוונטי אליי, יש איזשהו חלק שמדבר על משרד התחבורה, כשזה יהיה, אפשר גם לזמן אותם כי הם לא כאן.

סילבן שלום: משרד התחבורה לא קשורים לעניין, הנחה בתחבורה ציבורית לא קשורה אליהם.

סילבן שלום: עם כל הכבוד, אני אזמין עכשיו אולי את כל משרדי הממשלה, גם את הגנת הסביבה עוד מעט.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה, הישיבה נעולה.