ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 136, 2007-02-06 10:30

מיכאל מלכיאור: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

מיכאל מלכיאור: קיבלנו מסמך מאוד מקיף וחשוב של המ.מ.מ לגבי המחסור בפסיכולוגים במערכת החינוך בשדרות.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שראש העיר חולה, ואנחנו מאחלים לו רפואה שלמה.

מיכאל מלכיאור: מי שהפנה את תשומת לבי לסוגיה היה חבר הכנסת זבולון אורלב.

מיכאל מלכיאור: הוא אמר לי שחשוב שוועדת החינוך תטפל בדחיפות במצב של הפסיכולוגים במערכת החינוך.

מיכאל מלכיאור: אני נותן לו לפתוח את הדיון, ואחר כך אנחנו נראה מה אנחנו יכולים לעשות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו פה לא בשביל לתקוף מישהו, אלא בשביל לפתור בעיה חמורה מאוד, בעיר שעומדת במוקד עניין של כלל הציבור במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: זה שיש מחסור בפסיכולוגים דווקא שם הוא דבר שלא מתקבל על הדעת ואנחנו חייבים לפתור את זה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת אורלב, חוץ מלהציג את הבעיה, תציג גם פתרון.

זבולון אורלב: אני מודה ליו"ר הוועדה שכדרכו זיהה את הבעיה הזאת כבעיה שעל הוועדה לדון בה בדחיפות.

זבולון אורלב: אין ספק, ששדרות ראויה מכל היבט לתשומת לב לאומית.

זבולון אורלב: היא ראויה שמדינת ישראל תעשה כל דבר אפשרי כדי לסייע לה בפתרון הבעיות שלה.

זבולון אורלב: במסגרת פתרון הבעיות, הילדים הם בעדיפות הגבוהה.

זבולון אורלב: הם גם כנראה הנפגעים העיקריים מהמצב ששרויה בו העיר, מצב של חרדה, פחדים ואי ודאות.

זבולון אורלב: מבוגרים יודעים להסתדר עם מצב כזה יותר טוב מילדים.

זבולון אורלב: ילדים יותר מתקשים.

זבולון אורלב: מטבע הדברים ילדים זקוקים לתמיכה ועזרה.

זבולון אורלב: אני זוכר את תקופות הקטיושות בקריית שמונה בראשית שנות ה-80, וכיצד מדינת ישראל עשתה כל דבר אפשרי בהצלחה רבה מאוד.

זבולון אורלב: בעקבות המצב של קטיושות בקריית שמונה, מדינת ישראל צברה ניסיון גדול בכל הנוגע לטיפול בילדים במצבי מלחמה.

זבולון אורלב: נמצאת כאן ד"ר בלהה נוי, שבתקופת מלחמת המפרץ שבה הילדים היו תחת חרדות ופצצות בכל רחבי הארץ, היא הקימה את הקו הפתוח לתלמידים שיוכלו לשוחח עם אנשי מקצוע.

זבולון אורלב: היום היא מנהלת שירות שפ"י.

זבולון אורלב: מתברר שבשדרות יש שתי בעיות קשות.

זבולון אורלב: בעיה אחת קשה, היא שאין מספיק תקנים, ובתקנים הקיימים אין מספיק פסיכולוגים.

זבולון אורלב: לפי המסמך של המ.מ.מ כרגע מאוישות 3 משרות, בשעה שיש 6.5 תקנים לפי משרד החינוך.

זבולון אורלב: העירייה טוענת ל-8 תקנים.

זבולון אורלב: אני תומך בעירייה פלוס עשרה אחוזים.

זבולון אורלב: עוד פסיכולוג נוסף לא יזיק.

זבולון אורלב: מאידך, אנחנו קיבלנו מסמך שנכתב על ידי גורם בשפ"י, שמודיע למנהלת מחלקת החינוך הטובה של שדרות, מרים ששי, שמשרד החינוך לא מצליח להשיג פסיכולוגים שיגורו בשדרות אלא יהיו אנשים חיצוניים שיעשו זאת.

זבולון אורלב: בעיני, זה דבר בלתי מתקבל על הדעת.

זבולון אורלב: אצלנו ביהדות הדתית נהוג לומר, שרב צריך לגור בתוך קהילתו.

זבולון אורלב: גם שופט וגם דיין צריכים לחיות בתוך עמם.

זבולון אורלב: לדעתי, פסיכולוג זאת דוגמא מובהקת של אדם שצריך לחיות בתוך קהילתו.

זבולון אורלב: הוא צריך לעבור איתה את כל הקשיים, את כל החוויות הקשות, את כל ההתלבטויות ולהיות עם יד על הדופק.

זבולון אורלב: זה לא עובד שבא ל-3-4 שעות והולך.

זבולון אורלב: זה איש שחי בתוך הקהילה.

זבולון אורלב: לעניין הפתרונות - לגבי התקנים, אני חושב שלא צריכה להיות בעיה למשרד החינוך להקצות את התקנים הדרושים גם על בסיס זמני.

זבולון אורלב: אני לא הייתי מתבייש לומר להרצלייה או לרמת גן: חברים, אני לוקח מכם תקן לשנה כדי לעזור לשדרות.

זבולון אורלב: לא הייתי מתבייש לומר זאת.

זבולון אורלב: זה לא שאין בעיות ברמת גן ובהרצלייה.

זבולון אורלב: יש גם שם בעיות, אבל יש ערים שהן יותר מבוססות והן יכולות לדאוג לעצמן.

זבולון אורלב: על פי עיקרון של ערבות הדדית, ניתן לנייד תקנים באופן זמני.

זבולון אורלב: אנחנו מקווים שהבעיה בשדרות היא זמנית.

זבולון אורלב: לעניין הגיוס, אני חושב שניתן להגיע להסדר עם הממונה על השכר באוצר.

זבולון אורלב: כפי שנותנים חוזים מיוחדים למורים ויש מקצועות מועדפים שבהם מועסקים מורים בחוזים מיוחדים, כך ניתן גם להעסיק פסיכולוגים בחוזים מיוחדים.

זבולון אורלב: ניתן להגיע להסכם עם האוצר, שבגלל הבעיה של מחסור בפסיכולוגים צמודים בשדרות יינתן להם כרגע שכר מועדף.

זבולון אורלב: זאת רק שאלה של שכר.

זבולון אורלב: אם יינתן שכר ראוי, יושגו הפסיכולוגים.

זבולון אורלב: הואיל ומדובר באמת בדבר קריטי, בבריאותם הנפשית ובשלוותם הרוחנית של תלמידים, אני חושב שזה המינימום שמדינת ישראל יכולה לעשות.

מיכאל מלכיאור: אני מציע, שנתמקד לא בתוספת של תקנים, כי עד שלא ימנו את ה-6.5 תקנים ואחר כך את ה-8 תקנים שצריך, לא נדבר על התוספת.

מיכאל מלכיאור: לפי התיאור שקיבלנו, זה הגיע למצב כל כך חמור עד שהפסיכולוגים כל כך עמוסים שהם לא יכולים להגיע לבתי הספר.

מיכאל מלכיאור: הם כל הזמן רק צריכים לטפל בכל מקרי החירום.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים שהמצב הוא מצב של חירום בשדרות.

מיכאל מלכיאור: הממשלה החליטה החלטות שזאת עדיפות לאומית ראשונה.

מיכאל מלכיאור: אם אנחנו לשם לא יכולים להביא אנשים ולאייש את התקנים שכבר אושרו, מה ניתן לעשות?

מיכאל מלכיאור: אני מבקש מאנשי שדרות להסביר את המצב.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש ממשרד החינוך להסביר לנו, איך אתם פותרים את הבעיה.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר לקבל את הנתון שאין פסיכולוגים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולים לקבל את זה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולים לקבל מצב שבו הילדים בשדרות לא יכולים לקבל את העזרה הכי בסיסית לה הם זקוקים.

מיכאל מלכיאור: אני חושב, שמה שאמר חה"כ זבולון אורלב זה דבר בסיסי ביותר.

מיכאל מלכיאור: עושים הסדרים מיוחדים במצבים מיוחדים.

מיכאל מלכיאור: בטח האוצר לא אוהב את זה, אבל אין מה לעשות.

שמעון פרץ: הבעיה התחילה עם החלטת הממשלה האחרונה.

שמעון פרץ: שדרות נערכה מבעוד מועד והציגה לממשלת ישראל את מלוא הצרכים שלה על מנת לטפל גם בבעיה הפסיכולוגית וגם בבעיה הנפשית של כלל האוכלוסייה בעיר.

שמעון פרץ: לצערי, במכתב הזה של חברי הוועדה מצוין שממשלת ישראל הקצתה לטיפול הפסיכולוגי 300,000 שקלים, כאשר למועצות האזוריות היא הקצתה 1,300,000 שקלים, בלי שום יחס וקשר לרמת הפגיעות,לרמת החרדה ולצורך האמיתי.

שמעון פרץ: זה מראה את ההתייחסות הראשונית של ממשלת ישראל לבעיה אמיתית של העיר שדרות.

מיכאל מלכיאור: 300,000 שקלים הם כסף נוסף.

שמעון פרץ: כסף נוסף לקליטה של 2 תקנים נוספים ל-4.5 תקנים קיימים.

שמעון פרץ: אני חייב להדגיש שעיריית שדרות משתתפת במימון של 4.5 התקנים ב-100% יותר ממה שהיא מקבלת ממשרד החינוך ברוב התקנים.

שמעון פרץ: היא נתנה תמריץ מיוחד בגובה של 60%, וחטפה ביקורת ממבקר המדינה ומבקר משרד הפנים.

שמעון פרץ: אמרו לנו להוריד את התמריץ הזה מיידית כי זאת עבירת שכר.

שמעון פרץ: אנחנו לא הורדנו את זה, והיום אנחנו מוגדרים כעבריינים.

זבולון אורלב: אתם לא צריכים להיות עבריינים, אתם צריכים להעביר החלטה מסודרת.

שמעון פרץ: בעניין הזה התקיים דיון עם השרה.

שמעון פרץ: אין ספק שלטווח הארוך מה שאמר חה"כ אורלב הוא נכון.

שמעון פרץ: צריך לחזק את היישוב באוכלוסייה חזקה, בפסיכולוגים, בעובדים סוציאליים, על ידי נתינת התמריץ על מנת שירצו לחיות בעיר הזאת.

שמעון פרץ: זה גם חלק מציונות.

שמעון פרץ: זה צריך להיעשות בטווח הארוך, תוך שינוי מדיניות העדפה של האוצר והמדינה בחוזים מיוחדים, כמו שיודעים לעשות בחינוך.

מיכאל מלכיאור: אפילו בבנק ישראל יודעים לעשות את זה.

שמעון פרץ: יודעים לעשות את זה טוב אם המדינה רוצה.

שמעון פרץ: היום למדינה אין פתרון למהלך הזה.

שמעון פרץ: בשכר המוצע היום לפסיכולוג, לא ניתן לגייס ולו חצי תקן.

שמעון פרץ: זה אומר שכל התקנים שניתנים לשדרות הם על הנייר בלבד.

שמעון פרץ: אף אחד לא יבוא בתקן הזה.

שמעון פרץ: היום יש 3 תקנים מאוישים.

שמעון פרץ: חלקם מקבלים שכר נמוך.

שמעון פרץ: ברגע שאתה תשנה את השכר לפסיכולוגים החדשים, הם לא יישארו.

זבולון אורלב: גם הם צריכים.

מיכאל מלכיאור: ברור שאם עושים זאת, זה צריך להיות לכולם.

שמעון פרץ: זה אומר שצריך היום לשפר באופן משמעותי את השכר של העובדים הקיימים ושל אלה שייקלטו, על מנת שזה יהיה אטרקטיבי לבוא ולאייש את התקנים.

שמעון פרץ: אני טוען, שזה ברמה של אקמול.

שמעון פרץ: בטווח הקצר, חובה על המדינה להקצות משאבים במיידית ולקנות את השירות הזה לפחות לשנה הקרובה.

שמעון פרץ: עד אשר שהמדינה תעבור את התהליכים של האוצר, כנסת וממשלה, צריך לתת פתרון מיידי.

שמעון פרץ: זה אומר שיהיה פתרון לכל בתי הספר, לכל הילדים וגם לאוכלוסייה הבוגרת.

שמעון פרץ: זאת לא בושה להגיד שגם לאוכלוסייה הבוגרת יש בעיה בעיר שדרות.

שמעון פרץ: בדיון שהתקיים עם השרה, השרה הבינה שהיא צריכה לעשות מעשה.

שמעון פרץ: היא גם כן חילקה את זה לטווח הקצר ולטווח הארוך.

שמעון פרץ: היא צריכה את העזרה של הוועדה על מנת להעביר את ההליך הזה כמה שיותר מהר.

שמעון פרץ: אני לא יודע איפה זה צריך לעבור, אבל תצטרכו לקבל החלטות על מנת לבוא עם פתרון בטווח של פחות מחודש.

שמעון פרץ: בנוסף, צריכה לצאת מפה קריאה לממשלת ישראל.

מיכאל מלכיאור: האם מישהו יכול להסביר, איך הממשלה החליטה להקצות את הסכום של 1,3000,000 שקלים למועצות האזוריות?

יוסף פנחס כהן: אני רוצה לתקן משהו שחה"כ אורלב דיבר עליו.

יוסף פנחס כהן: הבעיה בשדרות היא לא זמנית.

יוסף פנחס כהן: אנחנו הפכנו להיות נביאי זעם לאורך 6 שנים.

יוסף פנחס כהן: מי שגר 800 מטר אווירי מול עזה, מה שצופה על עזה מתוך המרפסת, מי שצופה בתקשורת כל יום, כולל במסיבת העיתונאים של ראש השב"כ, יודע זאת.

מיכאל מלכיאור: לזבולון אורלב מותר להתפלל שיהיה לנו שלום, ושהדבר הזה יהיה בר חלוף.

יוסף פנחס כהן: אני רציתי לשים את הדברים על השולחן ולומר, כי מדובר בבעיה אמיתית שהיא קבועה.

יוסף פנחס כהן: היא לא זמנית.

זבולון אורלב: אני לא התכוונתי לחודש-חודשיים.

זבולון אורלב: הוא מפחד שיוצר רושם מדבריי, כאילו צריך לפתור את הבעיה לשלושה חודשים בלבד.

מיכאל מלכיאור: הזמני הפך לקבוע אצלכם.

יוסף פנחס כהן: לא רק שהפך להיות קבוע, אלא שהמצב הולך ומסתבך.

יוסף פנחס כהן: אם לפני 4 שנים טיל קסאם גרם לפציעה של אנשים שהיו בסביבת הטיל, היום טיל קסאם שנופל מחוץ לעיר, על הכביש הראשי בין אשקלון לשדרות, גורם לחרדה אצל 20,000 תושבים בשדרות.

יוסף פנחס כהן: צריך להבין את המשמעות של הדברים.

יוסף פנחס כהן: אתמול שמעתי בתקשורת על תמרוץ מורים לאנגלית בכל הארץ.

יוסף פנחס כהן: אני לא מבין למה אי אפשר לתמרץ גם כוחות מקצועיים לשדרות.

יוסף פנחס כהן: הממשלה התכנסה בשדה בוקר לפני חודשיים, על מנת להזדהות על הנגב.

יוסף פנחס כהן: שם הביאו להחלטה את נושא הסיוע ליישובי עוטף עזה ושדרות.

יוסף פנחס כהן: בהחלטת הממשלה שהתקבלה לגבי תקציב 2007 ישנם עיוותים נוראיים, שקשורים בחלוקת התקציב בין יישובי עוטף עזה לבין העיר שדרות.

יוסף פנחס כהן: כמי שלוקח חלק בישיבות עם משרד הביטחון אני יכול להגיד, ששדרות היא יעד מרכזי לתקיפה מצד הפלסטינים.

יוסף פנחס כהן: זה יעד קל מבוקש יותר מבחינתם, זה יעד קל יותר לתקיפה מבחינתם.

יוסף פנחס כהן: חשוב להדגיש כי כל ההרוגים מהקסאם, הם משדרות, כולל מרבית הפצועים.

יוסף פנחס כהן: שדרות היא העיר הגדולה באזור עוטף עזה, והיא יעד לתקיפה קבועה מצד הפלסטינאים.

יוסף פנחס כהן: הממשלה החליטה שורה של החלטות הקשורות לסיוע ליישובי עוטף עזה ושדרות, כאשר הם פרטו את זה לפרוטות.

יוסף פנחס כהן: בנושא הפסיכולוגים הם החליטו לתת דחיפה משמעותית יותר ליישובי עוטף עזה.

יוסף פנחס כהן: זה לא רק בנושא פסיכולוגים אלא בשורה של דברים, כולל הנחה בארנונה מ-50% ל-25%.

יוסף פנחס כהן: במקום לעודד את האוכלוסייה להגיע לפסיכולוג, עשו ההפך.

יוסף פנחס כהן: אפילו אותו פסיכולוג שאנחנו רוצים לתמרץ אותו להישאר לגור בשדרות, בשנת 2007 יהיה לו פחות אטרקטיבי להישאר לגור בשדרות, כי בשנת 2006 הוא קיבל הנחה בארנונה של 50% ועכשיו הממשלה אומרת לו שיש רק 25%.

יוסף פנחס כהן: היא אומרת לו את זה גם לגבי ארנונה, גם במיסוי גם בפיצוי לעסקים וגם בנושא התמרוץ של הפסיכולוגים.

יוסף פנחס כהן: אני רוצה להדגיש, כי לא באנו כאן לתקוף אף אחד.

יוסף פנחס כהן: חשוב להבהיר שבישיבה שהשרה יזמה ביום ראשון לפני שבועיים, בין ישיבת ממשלה לבין נסיעה לקריית שמונה היא מצאה שעה וחצי זמן ובאה במיוחד לשדרות.

יוסף פנחס כהן: היא נפגשה עם כל הצוותים מהעירייה, היא גילתה נכונות והצהירה בצורה שאינה משתמעת לשני פנים, שכל מה שניתן לעשות למען העיר שדרות בתחום של הפסיכולוגים היא מוכנה לשמוע ולעשות.

יוסף פנחס כהן: מן האמירות ועד הביצוע בפועל - בגלל מגבלות של אוצר וממשלה - הדרך היא ארוכה.

דוד מנצור: אני גר באשקלון וחי את הנושא של שדרות.

דוד מנצור: הנושא של פסיכולוגים הוא בעייתי מאוד, אבל כדאי שתינתן הדעת גם לנושא של מצבם של המורים והגננות שם.

דוד מנצור: הם גם גרים בשדרות וגם מטפלים בילדי שדרות, ואינני יודע אם נלקחה בחשבון התייחסות למורים ולגננות שנמצאים שם.

דוד מנצור: ממשלת ישראל החליטה שאין תמריצים בשנה הבאה למורים, וכך תיווצר בעיה נוספת גם שם.

תמי שגיא: אני רואה בדאגה רבה את מצבם של התלמידים בשדרות.

תמי שגיא: אני עובדת בשדרות 24 שנים.

תמי שגיא: ב-6 השנים האחרונות חלה החמרה מבחינת הנושא של חרדה אצל הורים, ילדים, נוער ומורים.

תמי שגיא: צוות הפסיכולוגים שלי לא הצליח להתמודד עם כל הלחצים.

תמי שגיא: בעבר היו לנו תמריצים, אבל ב-10 שנים האחרונות אין תמריצים לקליטת פסיכולוגים חדשים.

מיכאל מלכיאור: האם בעבר היו תמריצים?

תמי שגיא: לפני 20 ניתנו תמריצים.

תמי שגיא: הותיקים עוד מקבלים אותם.

תמי שגיא: היום אני לא יכולה לקלוט פסיכולוגים חדשים עם תמריצים.

תמי שגיא: אני קולטת היום פסיכולוגים רק על בסיס מה שמשרד החינוך נותן, שזה המינימום.

תמי שגיא: אנחנו לא מקבלים אחזקת רכב, תוספת כוננות, שעות נוספות או קריאת פתע, דברים שרשויות בדרך כלל נותנות.

תמי שגיא: פסיכולוג שיעבוד בבאר שבע, ראשון או רחובות, הוא יקבל משכורת יותר גבוהה מזו שהוא יקבל בשדרות.

תמי שגיא: ברשויות אחרות הוא יקבל אחזקת רכב, הוא לא צריך לנסוע, אין לו כוננויות, אין לו קריאות פתע.

תמי שגיא: אני הגעתי עשרות פעמים לשדרות בכל מיני שעות משונות, בחגים ובשבתות.

תמי שגיא: כל פעם שנופל קסאם ויש פציעה, אנחנו אמורים להסתובב בבתי חולים.

תמי שגיא: אין שום תמריץ ושום פיצוי על השעות האלה.

מיכאל מלכיאור: בבאר שבע הוא יקבל יותר, כי המועצה יכולה לשלם.

תמי שגיא: העירייה בבאר שבע נותנת אחזקת רכב לכל הפסיכולוגים שגרים בבאר שבע.

תמי שגיא: אני גרה בבאר שבע ואני לא מקבלת אחזקת רכב או תוספת על ביטול זמן.

תמי שגיא: אני צריכה אנשים בכירים.

תמי שגיא: אני לא יכולה להסתפק בפסיכולוגים מתחילים בראשית דרכם.

תמי שגיא: אלה צריכים להיות אנשים יציבים, עם חוט שדרה ואמת מקצועית, כדי שהם יוכלו לתת את המענה לצרכים מאוד גדולים.

מיכאל מלכיאור: את הבהרת את זה.

מיכאל מלכיאור: בואו נשמע מה עושים.

בלהה נוי: משרד החינוך, מהשרה ומטה, עסוקים בזה לא מהיום.

בלהה נוי: אין לנו בעיה לתת גם 8 וגם 10 תקנים.

בלהה נוי: אנחנו יכולים לתת תקנים ככל הנדרש, אבל הבעיה היא שגם את התקנים האלה לא מאיישים.

בלהה נוי: יש רק אחת מהשירות הפסיכולוגי שגרה בשדרות.

בלהה נוי: כולם מגיעים מחוץ ליישוב, כך שמה שחה"כ אורלב אמר זה חזון אחרית הימים.

בלהה נוי: אני רוצה להביע הערכה לתמי, שבחרה להגיע מבאר שבע למרות כל התנאים.

בלהה נוי: הרבה יותר קל היה למצוא עבודה במקום אחר.

בלהה נוי: האנשים שעובדים שם עושים את זה מתוך אידיאולוגיה וציונות.

תמי שגיא: מפחיד בשדרות.

תמי שגיא: כשיש צבע אדום, כולם צריכים לרוץ.

תמי שגיא: אנשים מתים מזה.

תמי שגיא: זה באמת מפחיד להיות במקום הזה לנו כעובדים, ועל אחת כמה וכמה לילדים.

תמי שגיא: זאת לא מציאות רגילה, זאת לא המציאות של באר שבע, זאת לא המציעות של תל אביב וזאת גם לא המציאות של ירושלים בימים אלו.

בלהה נוי: אין לנו בעיה של תקנים, יש בעיה של איוש.

מיכאל מלכיאור: תאמרי לנו, מה עושים ואיך פותרים את זה.

בלהה נוי: יש הרבה מאוד אנשים מתנדבים בסביבה, ויש מגזר שלישי - חבר כנסת אורלב אולי לא אוהב אותו – שעובד היום גם בצפון וגם בדרום.

בלהה נוי: אנחנו נעזרים בקרן רש"י, בעמותת גוונים, בקרן הולנדית, בג'וינט ובקואליציה.

בלהה נוי: זה מצד אחד זה מאוד עוזר, אבל מצד שני זה מבלבל.

בלהה נוי: יש לנו אנשים שמוכנים לבוא בתעריפים שמקבלים דרך העמותות, אבל אלה תעריפים ששוברים את השירות הפסיכולוגי.

בלהה נוי: הם נותנים 250 שקלים לשעה, והם מקבלים הרבה פחות מזה.

בלהה נוי: נוצרים שני מעמדות בעצם.

תמי שגיא: אנחנו עובדים בשטח, אנחנו נמצאים בכוננות.

תמי שגיא: אם נופל קסאם זה התפקיד שלנו ולא של האנשים החיצוניים שלא מחויבים.

בלהה נוי: גם אנשים חיצוניים מגיעים.

בלהה נוי: לאורך זמן בנינו מערך תגבור של פסיכולוגים.

בלהה נוי: בכל פעם שנפל קסאם היו אנשים שבאו מהתחנות בסביבה.

מיכאל מלכיאור: מה אתם עושים מול האוצר כדי לתת את התמריצים הנחוצים?

מיכאל מלכיאור: מה אתם עושים כדי לפתור את זה ולהביא את הפסיכולוגים?

בלהה נוי: זה ברמה של השרה.

בלהה נוי: היא הבטיחה שהיא תעבוד מול האוצר בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: אבל אנחנו פה צריכים תשובות.

בלהה נוי: אנחנו נתנו תשובות שלא במסגרת האוצר.

בלהה נוי: היום השירות הפסיכולוגי מגובה.

מיכאל מלכיאור: ריקי, תתייחסי לדברים שנאמרו כאן.

ריקי ארמן: בשנת תשס"ז ניתנה תוספת של 65,000,000 שקלים לנושא הפסיכולוגים, לפי דרישה של משרד החינוך.

ריקי ארמן: זה ניתן במסגרת הסיוע לצפון, אבל לנו אין בעיה לנייד את זה.

בלהה נוי: הם קיבלו את זה, אבל זאת לא התשובה.

יוסף פנחס כהן: באיזו החלטה זה התקבל?

יוסף פנחס כהן: האם זה התקבל בהחלטה בנוגע לצפון או לעוטף עזה?

מיכאל מלכיאור: היא אמרה שאין לה בעיה לנייד את הכסף לשדרות.

ריקי ארמן: זה הכל במסגרת סדרי עדיפויות של משרד החינוך.

ריקי ארמן: אין לי בעיה שהוא יקצה את זה לפי הצורך.

מיכאל מלכיאור: אין שום ספק – וזה בא לידי ביטוי גם בדברי השרה וגם בדבריה של ד"ר בלהה נוי, ששדרות צריכה להיות בעדיפות ראשונה.

מיכאל מלכיאור: הבעיה האמיתית היא לא מספר התקנים או הכסף, אלא איך מביאים את הפסיכולוגים לשדרות.

מיכאל מלכיאור: איך אתם נערכים לזה?

ריקי ארמן: אנחנו מצפים ממשרד החינוך שיגבש איזו בקשה.

מיכאל מלכיאור: האם לא קיבלתם שום בקשה ממשרד החינוך על זה?

ריקי ארמן: לא פנו אלינו בבעיה הספציפית של פסיכולוגים בשדרות.

ריקי ארמן: יכול להיות שמשרד החינוך במסגרת תקציבו י כול לפתור את הבעיה.

ריקי ארמן: אם צריך את שיתוף הפעולה של האוצר, אין בעיה.

בלהה נוי: התוספת שאתם נתתם, זה תקנים זמניים לשנה.

בלהה נוי: אנשים לא יבואו לתקנים זמניים בלי תוספת כוננות ותוספת נסיעה.

בלהה נוי: למה שאנשים ייקחו את התקנים הזמניים האלה, כאשר הם יכולים לקבל באמצעות העמותות 250 שקלים לשעה.

בלהה נוי: אף אחד לא נפל על הראש.

בלהה נוי: זה לא פתרון מה שאתם הצעתם.

ריקי ארמן: הדברים נעשו במסגרת סדרי עדיפויות של שרת החינוך.

ריקי ארמן: יש דברים שהם ביקשו לבסיס, ויש דברים שהם קיבלו שהם לא לבסיס.

מיכאל מלכיאור: ברור ששרת החינוך תיקח מה שהיא יכולה לקבל.

מיכאל מלכיאור: זאת הבעיה של הטיפול המיוחד בצפון ובדרום.

מיכאל מלכיאור: כסף שבא ככסף חד פעמי, הוא כסף שאתה לא יכול לנצל בצורה נכונה.

מיכאל מלכיאור: אף אחד לא יעשה את זה אם הוא לא יודע שזאת עבודה קבועה.

מיכאל מלכיאור: הם צריכים למלא את התקנים הבסיסיים באופן קבוע.

מיכאל מלכיאור: זה לא חד פעמי, וזה לא לשנה.

מיכאל מלכיאור: כל הדבר הזה בנוי לא נכון.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים מה הן הסיבות לזה, אבל לא משנה.

מיכאל מלכיאור: בואו נתמקד בפתרון.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהפתרון צריך להיות, שמיידית יישבו אנשי משרד החינוך עם משרד האוצר ויגבשו חבילת תמריצים, שיכולה להתחרות עם כל דבר אחר שיש בשוק.

מיכאל מלכיאור: זה מצב חירום, ואנחנו חייבים לפתור את זה.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב שזאת בעיה של כסף.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מדברים על כסף קטן.

מיכאל מלכיאור: עכשיו צריכים לתת את הסיוע המרבי שמדינת ישראל יכולה לתת לעיר שכל כך נפגעה.

מיכאל מלכיאור: זה דבר בסיסי.

מיכאל מלכיאור: זה הדבר הנחוץ והבסיסי.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב, שיש פה הרבה על מה להתפלמס.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים בדיוק איפה הבעיה.

מיכאל מלכיאור: הבעיה היא לא במספר התקנים ולא בכמות הכסף, אלא זה ליצור את הבסיס הנכון בשביל הפסיכולוגים.

מיכאל מלכיאור: כל אחד מבין שזה מה שצריך לעשות במצב של חירום.

מרים ששי: אני לא אחזור על דבריו של אורלב, שמדברים על חיזוק הקשר עם הקהילה והבאת הכוחות המקצועיים המתבקשים.

מרים ששי: אני מרגישה צורך לשים בפניכם תמונה עכשווית.

מרים ששי: יש לי הרושם שאנחנו הולכים לעבר דברים מאוד גלובליים.

מרים ששי: המשמעות של מה שאנחנו היום חווים, היא שאין איוש פסיכולוגים במערכת החינוך.

מרים ששי: הבאנו את שלושת התקנים אל השירות לספק מענים מיידיים.

מרים ששי: המשרות המועסקות היום עוסקות עכשיו רק באבחונים לוועדות השמה ולוועדות השילוב.

מרים ששי: אנחנו לא עוסקים במצבי הטראומה, בחרדות, בהתפתחות של ילדים רכים, ובבני נוער עם בעיות של גיל ההתבגרות.

מרים ששי: שום דבר בתחום הזה לא מטופל.

מרים ששי: עד ה-15 במאי, אם לא יקרה דבר שהוא בחזקת חירום, אנחנו נערכים רק לוועדות ההשמה וועדות השילוב.

מרים ששי: אני רואה בהצעה שמתגבשת כורח.

מרים ששי: מבחינה זו, היא ברירת מחדל.

מרים ששי: היא מאוסה בעיני.

מרים ששי: אני רואה בה הפריה חוץ גופית.

מרים ששי: אלה אנשים שיגיעו עד הוק ל-7 שעות ולא יהיו יותר מזה.

מרים ששי: אני לא יכולה לחשוב איך אבסורד כזה קורה, שכל קואליציית הטראומה, כל התורמים המהוללים מגיעים לשדרות וכספם שמגויס בדם, יזע ודמעות הולך לשכר ולא הולך לילדים שלנו.

מרים ששי: זה ילך למימון שכר בסכומים מופלגים.

מרים ששי: אני לא רואה את הטיפול לטווח הארוך.

מרים ששי: אף אחד לא שם את זה בקדמת השולחן ואומר מה התוכנית לטווח הארוך.

מרים ששי: התמריצים הם בראש סדרי העדיפויות, אבל צריכה להיעשות פעולה מתמשכת, פעולה משמעותית.

מרים ששי: אני לא רואה אותה.

מיכאל מלכיאור: מה היית רוצה?

מרים ששי: אני רוצה לראות תוכנית שמגובשת לתא המשפחתי, הביתי, לשפ"ח שעובד בתוך אגף החינוך.

מיכאל מלכיאור: אם צריך תוכנית מתגבשת, צריך גם אנשי מקצוע שיגבשו את זה.

מרים ששי: לחלוטין.

מיכאל מלכיאור: אבל את דיברת נגד השכר והתמריצים.

מרים ששי: זו ברירת מחדל.

מרים ששי: אני לוקחת אותה כאילוץ וברירה, אבל מבחינתי זה טלאי לצד השירות הפסיכולוגי.

מרים ששי: אני לא מסרבת להצעה.

מרים ששי: אני לוקחת אותה כברירת מחדל.

מיכאל מלכיאור: דבר אחד לא מונע דבר שני.

מיכאל מלכיאור: זה שעכשיו תהיה חבילה של תמריצים כדי לטפל בחירום בטווח המיידי, זה לא מונע מעבודה על תוכנית מקיפה ומגובשת, שתאתר את אנשי המקצוע הנכונים כדי להביא אותם להשתתף בהתוויית היעדים ובביצוע של היעדים הללו.

מיכאל מלכיאור: אני לא חושב, שאת צריכה להסתכל על זה כאילו נגמר הסיפור.

מיכאל מלכיאור: אני חושב, ששני הדברים צריכים להיעשות בו זמנית.

מיכאל מלכיאור: זה לא מונע את זה.

מרים ששי: זו ההבנה שלי, שזה צריך להתבצע במקביל אבל אני רואה את ההשקעה יותר בצד המשבר.

מיכאל מלכיאור: הלוואי שהייתי רואה את ההשקעה הזאת.

מיכאל מלכיאור: בינתיים אני לא רואה את זה.

שמעון פרץ: בסך הכל יש כאן תסכול.

שמעון פרץ: יש כל כך הרבה דיונים, ובסוף מי שנמצא בקצה וצריך לקבל לא מקבל.

יעקב פוליקביץ: אני לא מייצג את הפסיכולוגיה החינוכית, אבל את הפן הטיפולי בילדים ובמבוגרים.

יעקב פוליקביץ: אני לא יודע על איזה סכום דיברת, שמעון.

יעקב פוליקביץ: במערכת הבריאות והרווחה בשיתוף עם משרד ראש הממשלה מדובר על 3,000,000 שקלים שמוקצים לשנת 2007 לצורך הקמת מרכז חוסן קהילתי, שמטרתו חיזוק והעצמה של הקהילה ומתן טיפול לילדים, בני נוער ולמבוגרים, שנכנסים למצב רע כתוצאה מהאווירה של חירום מתמשך.

יעקב פוליקביץ: הכוונה להקים מרכז טיפול מתמשך והן מוקד חירום לטיפול, שיענה על כל מקרה של נפילת קסאם בעיר.

יעקב פוליקביץ: גם היום אנחנו מפעילים מוקד קטן, שגם אליו מוקפצים אנשי מקצוע בעת נפילת קסאם.

שמעון פרץ: אתה יודע שהדברים לא מדויקים, מה שנעשה דרך בית חולים ברזילאי, מי הגיע ומי לא הגיע, כספים שנשארו שם ולא עברו.

שמעון פרץ: העסק לא עובד כמו שצריך.

מיכאל מלכיאור: האם את לא רואה בהקמת המרכז הזה חלק מהתשובה למה שדיברת עליו.

מרים ששי: זה יהיה במענה היותר גלובאלי, היישובי ולא בשפ"ח.

שמעון פרץ: לגבי שאלתך, זה מענה עקיף.

שמעון פרץ: אין בזה מענה ישיר לבעיות שעולות פה בכל מה שנוגע לחינוך במסגרות הפורמאליות הקיימות.

שמעון פרץ: זה לא אמור להחליף את מה שאנחנו מעלים פה על השולחן במסגרת הטיפול השוטף.

סמדר בן אשר: אני מוטרדת תקופה ארוכה מהעובדה שבתוך מערכות החינוך הילדים לא מקבלים את מה שהם צריכים.

סמדר בן אשר: הכשרה למומחה למצבי טראומה וחירום לוקח בערך 10 שנים.

סמדר בן אשר: יש אנשים נפלאים בארץ והם לא נמצאים היום בשדרות.

סמדר בן אשר: כדי לתת מענה מיידי, חשבנו על אפשרות לעבוד במודולה מיידית ולטווח ארוך.

מיכאל מלכיאור: כמה כאלה יש בארץ?

סמדר בן אשר: יש מאות.

סמדר בן אשר: יש מספיק.

סמדר בן אשר: יש אנשים עם מוטיבציה ציונית-לאומית, שמוכנים לקחת את היום החופשי שלהם ולבוא מירושלים ומחולון.

סמדר בן אשר: הם מוכנים להתחייב לשנה וחצי עבודה.

סמדר בן אשר: נראה היה לנו שבמצב כזה עדיף לנו לקבל הצעה כזאת.

סמדר בן אשר: גם מהפריה חוץ גופית נולדים ילדים, באים חיים לעולם.

סמדר בן אשר: לקחת את זה, זה לא הדבר הכי טבעי אבל יש בזה משהו שנותן לנו כוח לגבי ההמשך.

סמדר בן אשר: באופן מעשי, כספי הקואליציה, הקרן ההולנדית, הג'וינט וקרן רש"י מספיקים לנו היום כדי להעסיק בין 8-10 פסיכולוגים יום בשבוע.

סמדר בן אשר: אנחנו משתמשים גם בתקן חירום של משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: זה אומר אחד ליום.

סמדר בן אשר: זה אומר עד 10 ימי עבודה לשבוע.

מיכאל מלכיאור: זה אחד וחצי ליום.

סמדר בן אשר: זה פי מאה מהיום.

סמדר בן אשר: זה לא מצב אופטימאלי, אבל זאת נוכחות של פסיכולוג מומחה שיגיע וייתן את התרומה המקצועית שלו בבתי הספר.

סמדר בן אשר: לצורך זה הפסיכולוגים גויסו.

סמדר בן אשר: אנחנו מקווים משבוע הבא להכניס אותם לתוך בתי הספר כדי לתת את המענה המיידי.

סמדר בן אשר: תודה למגזר השלישי שהוא מוכן להיות מגויס.

מיכאל מלכיאור: אני לא מזלזל במגזר השלישי, אבל אני יכול להבין שאם רוצים ליצור מערך בבתי הספר, זה לא עוזר שכל יום בא מישהו אחר.

סמדר בן אשר: הכוונה היא, שפסיכולוג שיגיע לבית הספר יהיה פסיכולוג קבוע במשך שנה וחצי.

סמדר בן אשר: כל פסיכולוג יקבל בית ספר אחד או שניים, שזה לא פחות ממה שקיים במקום בו קיים שפ"ח רגיל.

מיכאל מלכיאור: אם הוא מגיע בימי שלישי והקסאם מעז להגיע ביום שישי, אז מה עשינו?

בלהה נוי: אז יש יועץ חינוכי שיושב שם.

בלהה נוי: זה הרע במיעוטו.

מיכאל מלכיאור: זה נשמע טלאי, אבל אנחנו לא נגד שום דבר.

מיכאל מלכיאור: כל מה שאתם עושים זה מבורך.

מיכאל מלכיאור: אנחנו בכל זאת צריכים לדון, האם עשינו מספיק לנסות להעביר פסיכולוגים לגור בקרבת מקום כדי שיבואו 6 ימים בשבוע ולא יום בשבוע.

סמדר בן אשר: בכל הרשויות יש סעיפים שאומרים שהרשות יכולה לתת את זה מבלי לעבור על החוק.

סמדר בן אשר: יש סעיף של שעות כוננות.

סמדר בן אשר: במרבית השירותים הפסיכולוגים, פסיכולוגים שמוקפצים מקבלים שעות נוספות.

סמדר בן אשר: בשדרות זה לא דבר שניתן.

סמדר בן אשר: זה אבסורד שבמקומות אחרים, כמו ראשון לציון, מקבלים שעות כוננות ושעות נוספות ובשדרות לא.

סמדר בן אשר: זה פתרון שהרשות יכולה לעשות אותו מהיום למחר מתוך כספי הרשות.

שמעון פרץ: את מציעה, שאנחנו גם נהיה המוצב הקדמי של מדינת ישראל וגם נממן דברים שהמדינה צריכה לממן.

שמעון פרץ: אנחנו לא רשות עשירה.

שמעון פרץ: אנחנו לא ראשון ולא רעננה.

שמעון פרץ: אין לנו את היכולת המימונית לתת את מה שאתם דורשים.

שמעון פרץ: אם כבר נתנו, אז עמדנו בביקורת בפני מבקר המדינה ובפני מבקר משרד הפנים.

שמעון פרץ: אולי פעם אחת תיקחו אחריות.

מיכאל מלכיאור: זה באמת לא הגון מה שאת אומרת עכשיו.

מיכאל מלכיאור: נאמר לפני כן, זאת לא הבעיה.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר לצפות משדרות לעשות זאת.

מיכאל מלכיאור: זה לא סביון.

מיכאל מלכיאור: שדרות עומדת בחזית, ואנחנו צריכים לעשות הכל בשביל לעזור להם ולא להפיל את זה עליהם.

מיכאל מלכיאור: אם אתם חושבים ששעות הכוננות יעזרו, תתנו את שעות הכוננות.

תמי שגיא: מי זה תתנו?

מיכאל מלכיאור: משרד החינוך, ממשלת ישראל.

קריאה: רק האוצר.

מיכאל מלכיאור: זה לא רק האוצר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא חיים במדינת האוצר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חיים במדינה מסודרת.

מיכאל מלכיאור: אם הממשלה חושבת ששדרות היא עיר שצריך להשקיע בה, אז הממשלה, שר האוצר, שרת החינוך וראש הממשלה, מקבלת החלטות וכולם אחראים להחלטות הללו.

מיכאל מלכיאור: זה לא פקידי אוצר, נערי או נערות האוצר, אלא החלטה של מדינה.

מיכאל מלכיאור: אם מדינה חושבת שזה חשוב, היא לא תפיל את זה על העיר.

מיכאל מלכיאור: לא מדובר פה בהרבה כסף.

מיכאל מלכיאור: זה המינימום שצריך לעשות.

סמדר בן אשר: אם יש ערוץ אחר שיכול להביא את הפסיכולוגים האלה, זה יהיה מבורך.

סמדר בן אשר: במקביל, העבודה של הפסיכולוגים מבחוץ תאפשר לשירות הפסיכולוגי להתארגן מחדש בגיוס אנשים.

סמדר בן אשר: אנחנו צריכים לעשות את זה ברחל בתך הקטנה, אדם אדם.

יעקב פוליקביץ: אני רוצה לציין דבר נוסף.

יעקב פוליקביץ: יש התארגנות היום של פסיכולוגים קליניים, שעובדים בקופת חולים, שמוכנים להגיע לשדרות ולעזור בביסוס השירות הקליני שנדרש לאוכלוסיית הילדים, ביסוס השירות והרחבתו, כדי להציע שירות מיידי לאוכלוסייה שנמצאת במצוקה.

יעקב פוליקביץ: לא צריכים להיות אנשי מקצוע כדי להבין שאנשים במצוקה.

יעקב פוליקביץ: אנחנו עובדים על זה.

מיכאל מלכיאור: אפילו בירושלים מבינים את זה.

יעקב פוליקביץ: בנוגע למרכז שאנחנו מדברים עליו, מדובר בתקציב שקיים, והכוונה להתחיל ולהפעיל את המרכז הזה החל מהראשון למרץ.

יהודה עשהאל: אני ביררתי בשטח עם התלמידים מה קורה.

יהודה עשהאל: אני הבנתי, שהתלמיד לא תמיד יודע על הדבר הזה שנקרא פסיכולוג שנמצא בבית הספר.

מיכאל מלכיאור: הוא לא נמצא בבית ספר.

מיכאל מלכיאור: אם היית פה מתחילת הדיון, היית שומע שאין בכלל פסיכולוגים בשדרות.

יהודה עשהאל: גם בצפון המצב דומה.

מיכאל מלכיאור: אבל כרגע לא נופלים קטיושות בצפון ובשדרות כן.

יהודה עשהאל: אבל מה שהשאירו הקטיושות בצפון עדיין לא נמחק.

מיכאל מלכיאור: אבל שם נופלים כל הזמן.

יהודה עשהאל: יש בעיות בשטח, והן נתקלות בקשיים בירוקרטים.

יהודה עשהאל: טוב יעשו משרדי הממשלה אם הם יתעלו קצת מעל הבירוקרטיה ומעל העברות תקציביות.

יהודה עשהאל: יש כאן בני אדם, שהמקום הכי בטוח שלהם נמצא בפני ארטילריה יומיומית.

יהודה עשהאל: מעבר לזה, יש בעיה של זמניות.

יהודה עשהאל: נתנו תקנים זמניים לשנה.

יהודה עשהאל: פסיכולוג זה לא עורך דין.

יהודה עשהאל: מדובר בתהליך חינוכי.

יהודה עשהאל: הוא מלווה ילד מההתחלה עד שלב סיכוני מסוים שבו הילד יצא מהמצוקה.

יהודה עשהאל: בנוסף, אנחנו לא רואים פתרון מדיני ביטחוני באופק שיסיים את הבעיה הזאת בעוד שנה.

יהודה עשהאל: לכן, תקנים לשנה זה לא מספיק.

יהודה עשהאל: פסיכולוג צריך ללוות את הילדים.

יהודה עשהאל: שום פסיכולוג לא רוצה עבודה זמנית לשנה, אלא אם כן יש לו אידיאולוגיה.

יהודה עשהאל: בכל זאת, אנשים בכל זאת צריכים לפרנס את משפחתם.

יהודה עשהאל: משרד החינוך דיבר על מיליון קרנות ומימון פרטי.

יהודה עשהאל: זה לא דבר שאמור להיות במדינה מתוקנת.

מיכאל מלכיאור: מי אמר שאנחנו מדינה מתוקנת.

יהודה עשהאל: לא ייתכן שלילדים שנמצאים תחת מתקפה ארטילרית יומיומית ימומן להם טיפול פסיכולוגי על ידי קרנות פרטיות וכל מיני ארגונים ציוניים שוחרי יהודים וכו'.

יהודה עשהאל: טוב יעשה משרד החינוך אם ישתחרר מהתלות בארגונים פרטיים וקרנות ויכול להעמיד על הרגליים את הדבר הזה.

יהודה עשהאל: רשות מקומית לא אמורה לממן בעיה ביטחונית-מדינית.

יהודה עשהאל: זה דבר שקשור לכל המדינה.

יהודה עשהאל: זאת עיר בפריפריה, שנמצאת תחת התקפה ארטילרית ולא היא אמורה לממן את הטיפול בחרדות של הילדים.

יהודה עשהאל: בוא נתעלה קצת מעל הבירוקרטיה, ונקדם את העניין הזה לטווח הארוך כדי שהנושא הזה באמת יטופל.

תמי שגיא: רציתי להגיד, שהתהליך הזה עושה דמורליזאציה לצוות השירות הפסיכולוגי הנאמן והמסור.

תמי שגיא: אנחנו הוצאנו מבתי ספר פסיכולוגים ועשינו את העבודה הזאת עד לפני כמה חודשים בצורה נאמנה ומסורה, ועכשיו יביאו פסיכולוגים אחרים שיעשו חלק מהעבודה והפסיכולוגים שלנו יעשו את העבודה שאנחנו עשינו בשנות ה-50.

תמי שגיא: אנחנו נהיה פסיכולוגים שיעשו אך ורק אבחונים, שזה דבר שפסיכולוגים הכי פחות אוהבים לעשות.

תמי שגיא: אנחנו השתלמנו בנושא של מצבי חירום, בנושא של מצבי לחץ.

תמי שגיא: באים אנשים חיצוניים לעשות את העבודה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסכם את הישיבה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להביע את ההזדהות המוחלטת שלנו עם תושבי שדרות, ילדי שדרות והמערך הפסיכולוגי של שדרות.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להביע את הערכה של ועדת החינוך על עבודת הקודש שאתם עושים, תמי והצוות שלה בשותפות עם מרים ששי והאנשים שלה.

מיכאל מלכיאור: יחד עם זאת, המחסור צועק לשמים.

מיכאל מלכיאור: המציאות שהעיר שהכי נפגעה במדינת ישראל לא יכולה למלא את התקנים שכבר קיימים, ולגבש תוכנית כוללת שנכנסת למערך של בתי הספר ושל המשפחות בשדרות כדי לתת להם את הבסיס של העזרה לה הם זקוקים, זה דבר לא מתקבל על הדעת, לא סביר, לא נכון ולא מוסרי.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולים לקבל את זה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים לקרוא לשרת החינוך - שהצהירה שהיא רוצה לפתור את הבעיה, ואנחנו בהחלט סומכים עליה בעניין הזה – להיכנס למגעים עם האוצר – שמענו שלא היו עדיין מגעים, וקשה לי להבין איך זה יכול להיות - ותקבע את החוזים המיוחדים ואת סל התמריצים הדרושים לפתרון הנושא באופן מיידי, בשביל הפסיכולוגים הקיימים היום ובשביל הפסיכולוגים העתידיים שימלאו את ה-6.5-10 תקנים, שגם במשרד החינוך אמרו שלא תהיה בעיה לעשות זאת.

מיכאל מלכיאור: לפחות שימלאו את התקנים האלו, יתנו את כל התמריצים הנחוצים: אחזקות רכב, כוננויות וכו'.

מיכאל מלכיאור: זה מצב לא פשוט גם לפסיכולוגים להיות במצב הזה, ולתת את מה שהם צריכים תחת האיום המתמיד הקיים במקום.

מיכאל מלכיאור: זה מה שאנחנו חייבים לעשות למען הילדים בשדרות.

מיכאל מלכיאור: זה המינימום.

מיכאל מלכיאור: זה צריך להיעשות ביחד עם תוכנית מקיפה.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שאם הדבר ייצא ברשות הרבים, יהיו פסיכולוגים ואנשי חינוך אחרים, שירצו להיות חלק מהפתרון המקיף של המצב הקשה שיש היום בשדרות.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נעשה מעקב אחרי הביצוע של זה באופן מיידי.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מבקשים ממשרד החינוך ומשרד האוצר לחזור אלינו תוך שבועיים ולומר לנו, מה התקדם בנושא הזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו יודעים שיש אנשים במשרד החינוך, בראשות ד"ר בלהה נוי, שמסורים לנושא.

מיכאל מלכיאור: תנו להם את הכלים לפתור את זה.

מיכאל מלכיאור: יחד עם אנשי שדרות, ניקח את האחריות שהמדינה חייבת לקחת.

יעל פרבר: מחר יש דיון בהצעות דחופות במליאה בנושא הזה ממש, אחת של חה"כ אלכס מילר ואחת של חה"כ רונית תירוש.

יעל פרבר: אני אביא לידיעת השרה את מה שדובר עליו כאן בישיבה.

יעל פרבר: יכול להיות שמחר היא תוכל להשיב.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שרונית תירוש ואלכס מילר יידעו על מה שהוצג פה בדיון.

מיכאל מלכיאור: הדיון במליאה ממילא מועבר אלינו אחר כך.

אלכס מילר: אם השרה תבוא ותגיד שהיא פתרה את כל הבעיות בשדרות, אני מוכן לוותר.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה, הישיבה נעולה.