ועדת הפנים והגנת הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 99, 2007-01-21 10:00

גאלב מג'אדלה: יש מחוזות שאני מכיר אותם שלוקח 5 או 8 חודשים.

דינה הייזלהייט: לבקשות חדשות.

דינה הייזלהייט: לגבי ישנות – יש לנו הוראה מפורשת שאם אחרי 60 יום אם אין תשובה – והיום, במקרה אישרתי בקשה כזו – מנהל הלשכה יכול לאשר את אותו מעמד, כמובן.

היו”ר גאלב מג’אדלה: ובקשה חדשה – אם אתם לא מקבלים תשובה, כמה זמן אתם מאשרים?

דינה הייזלהייט: לאדם שלא נמצא בארץ?

דינה הייזלהייט: – שלא כחוק?

גאלב מג'אדלה: יש לכם הוראה לתת לו תשובה?

דינה הייזלהייט: לא.

גאלב מג'אדלה: אפילו שזה מתארך?

דינה הייזלהייט: אפילו שזה מתארך, אבל אין לי כאלה בקשות של מעל 3-4 חודשים .

יורם מרציאנו: אפשר, ברשותך, עוד שאלה: אני, כתושב לוד , יכול לומר שהאוכלוסייה ברמלה ולוד היא אוכלוסייה קשה , ואני יודע איזו עבודה קשה אתם עושים פה.

דינה הייזלהייט: אוכלוסייה קשה מאד.

יורם מרציאנו: אני אומר לך שאחת התלונות, שגם אני חוויתי, גם אני עמדתי פה, בתור – על עניין התור.

יורם מרציאנו: אתה עומד פה בתור הרבה מאד זמן.

יורם מרציאנו: אדם שמגיע נאלץ לפעמים לחכות פה גם יותר משעתיים כדי להגיע.

יורם מרציאנו: מתוך ניסיון שלי, נאלצים לעמוד פה יותר משעתיים כדי לקבל טיפול של פניה ראשונית – הוצאת תעודת זהות או החלפת דרכון.

יורם מרציאנו: בעניין הזה הייתי מציע איך אתם עושים פה ייעול של המערכת, כי זו אחת התלונות שאנחנו מקבלים מתושבי רמלה ולוד, שאדם שמגיע למשרד הפנים ומרשם האוכלוסין צריך לבזבז חצי יום עבודה.

יורם מרציאנו: זה פשוט נורא.

יורם מרציאנו: זה גם פה וגם במשרד הרישוי למטה.

יורם מרציאנו: עניין התור הוא נוראי.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אנחנו שמענו במקומות אחרים – כמו בעפולה, שיש כל מיני טכניקות, רעיונות יצירתיים מקומיים שיש כדי להקל על ההמתנה.

יחזקאל לביא: יש פה בעיה שכאן הכניסה לא תלויה בהם.

יחזקאל לביא: בעפולה בשעה 07:30 בבוקר פותחים אשנב קטן לבעיות קטנות.

יחזקאל לביא: פה – הכניסה היא על ידי מנהלת הבניין הזה, קרית הממשלה.

דינה הייזלהייט: אני אגיד לך מה עשינו: קבלת הקהל שלנו היא משעה 08:00 עד 12:00, 5 ימים בשבוע, וביום שני ורביעי בנוסף, מ- 08:00 עד 12:00 וגם מ- 14:30 עד 17:30.

דינה הייזלהייט: אנחנו פןתחים כשמתאפשר לנו כי הקריה פתוחה - במקום לפתוח בשעה 14:30, אנחנו מזמינים את כל האנשים בשעה 14:00.

דינה הייזלהייט: כאן, ביום שני, המשרד שלנו פתוח משעה 14:00.

דינה הייזלהייט: זמן ההמתנה בחורף הוא לא ארוך.

דינה הייזלהייט: מה שקורה כאן הוא שהאוכלוסייה היא קשה, היא לא יודעת הרבה עברית.

דינה הייזלהייט: האוכלוסייה הערבית בדרך כלל יודעת עברית, ואתם אין לי בעיה.

דינה הייזלהייט: הבעיה היא עם אוכלוסיית העולים, עם האתיופים - -

יורם מרציאנו: יש פה ברמלה ולוד 38% עולים חדשים.

היו”ר גאלב מג’אדלה: יש כאן עובדים מחבר העמים?

יורם מרציאנו: יש דוברי אמהרית שלא יודעים את השפה.

דינה הייזלהייט: הם לא יודעים, והם מוכנים לשבת כאן.

דינה הייזלהייט: יש לנו בחור שמגיע - -

יחזקאל לביא: אבל היה לך עובד ערבי.

דינה הייזלהייט: הם מוכנים לשבת כאן ימים ארוכים - רק שיבוא מישהו ויעזור להם בתרגום ויעזור להם עם מילוי הטפסים.

דינה הייזלהייט: יש לנו כאן מאבטח שהוא אתיופי שעוזר לנו.

דינה הייזלהייט: הוא אדם נהדר.

דינה הייזלהייט: אנחנו נעזרים בו.

דינה הייזלהייט: לגבי רוסית – למדתי קצת רוסית.

דינה הייזלהייט: אני מנסה לעזור.

יורם מרציאנו: ופה יש קהילה גדולה של אתיופים ברמלה ולוד.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אבל איך אפשר להיעזר במאבטח?

היו”ר גאלב מג’אדלה: למה שלא יהיה כאן נציג שלכם?

יורם מרציאנו: זה כבר חלק מהמסקנות שלנו, מהביקור.

יורם מרציאנו: לנסות לראות - -

דינה הייזלהייט: יש לי 4 עובדות שיוצאות לחופשת לידה.

דינה הייזלהייט: אחת יצאה כבר, ילדה.

דינה הייזלהייט: השניה יוצאת בחודש הבא, ואז - -עבדה אצלי בחורה ערביה ואנחנו קולטים אותה, גם בחצי משרה.

דינה הייזלהייט: אז היא קוראת, כותבת ערבית ועברית באופן רהוט ונקלוט אותה בחודש הבא.

דינה הייזלהייט: אבל זה לא פותר לי את הבעיה.

דינה הייזלהייט: האוכלוסייה הערבית ברמלה ולוד יודעת לדבר ולכתוב עברית וערבית.

יחזקאל לביא: בזמנו היה הסדר עם משרד הקליטה שמביאים מישהו שיתרגם.

דינה הייזלהייט: אני לא יכולה כל הזמן להיעזר בגורמים מבחוץ.

דינה הייזלהייט: תעזרו לי, אני מבקשת.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לך על הסקירה.

גאלב מג'אדלה: ביקור בכלא "מעשיהו"

רמי עובדיה: ברוכים הבאים.

רמי עובדיה: אני מפקד הכלא.

רמי עובדיה: תפקידי להחזיק אסירים במישמורת כדין, רק על פי צו.

רמי עובדיה: זו האוכלוסייה הזו.

רמי עובדיה: האוכלוסייה כאן שאני מחזיק – חלקם קשישים וחולים כרוניים.

רמי עובדיה: תמיד כשאומרים שאין תקנים.

רמי עובדיה: כשמדברים על הדברים האלה צריך להבין שמה שאנחנו עושים כאן זו עבודת קודש.

רמי עובדיה: כשמדברים על כבוד האדם – אנחנו מדברים על אותו אסיר מסכן שלא שולט בסוגרים, שלא מסוגל לטפל בעצמו, והוא זקוק לטיפול 24 שעות ביממה – צריך להאכיל אותו, להשקות אותו, להחליף לו טיטולים.

רמי עובדיה: אני מדבר על הדברים הכי בסיסיים והם יושבים על העבירות הכי מפלצתיות – רצח, רצח נשים.

רמי עובדיה: תבינו את האבסורד – הוא יכול ללכת הביתה לחופשה, אך אין מי שייקח אותו.

רמי עובדיה: הוא בן 80.

רמי עובדיה: ובאוכלוסייה הזו – אנו מטפלים בשיא האנושיות.

רמי עובדיה: ודרך אגב, אצלנו אין כאן לאום ואין גזע.

רמי עובדיה: לגבי הזרים לגירוש – יש לנו גם אגף של נשים, של זרות שמיועדות לגירוש.

רמי עובדיה: קשישה, מי שביקר במכוני ליווי וראה את החברה הישראלית איך היא מתייחסת לנשים, וכשמדברים על סחר בנשים, כשאתה שומע בשפה שלה מה היא עברה, את הויה דולורוזה שהיא עברה כאן, אז אנשים יבינו מה המשמעות כשמחזיקים אותה פה.

יורם מרציאנו: כמה נשים כאלה יש פה?

רמי עובדיה: נכון להיום – 56.

יורם מרציאנו: 56 שמיועדות לגירוש.

יורם מרציאנו: וכמה גברים מיועדים לגירוש יש כאן?

רמי עובדיה: - -

יצחק אהרונוביץ': למה אתם מחזיקים אותם, זה עדיין לפני מתן עדות?

רמי עובדיה: לא.

רמי עובדיה: לגבי מתן עדות – יש את המקלט.

יצחק אהרונוביץ': למה אתה מחזיק אותן?

רמי עובדיה: מחכים לויזה.

קריאה: לחלקם אין דרכון.

יצחק אהרונוביץ': מה משך הזמן הכי ארוך שמחכים?

רמי עובדיה: כחודש ימים, פרט לאתיופיות שטענו לרדיפה פוליטית.

יורם מרציאנו: אבל במקלט אתה מחזיק מעל לחודש.

רמי עובדיה: לא, לא.

רמי עובדיה: המקלט זה בתל אביב.

רמי עובדיה: זה לא שייך אלינו.

רמי עובדיה: אלה נשים שצריכות למסור עדות.

יורם מרציאנו: רציתי לשאול – אני מבין שעכשיו כלא אבו כביר אמור לעבור אליכם.

יורם מרציאנו: אני יודע ממפקדי מחוזות שלצערנו הרב יש הרבה מאד אסירים שנמצאים במתקני כליאה של המשטרה במשך חודשים ארוכים, בגלל חוסר היכולת שלכם לקלוט אותם.

נאזים סביתי: זה היה נכון, אבל מאחר ועכשיו כל מתקני הכליאה של המשטרה אמורים לעבור עד ה- 30 ליוני לשב"ס, בעיקר הליוויים - -

יורם מרציאנו: בעקבות הבריחה של בני סלע?

יורם מרציאנו: אני שמעתי על מישהו שנמצא בתא מעצר משטרתי, במתקן כליאה מרחבי – כמו ברחובות,למשל, והוא צריך לקבל בכל יום את שעת הסיור שלו.

יורם מרציאנו: הוא נמצא כבר 4 חודשים בתא משטרתי בתחנת משטרה.

יצחק אהרונוביץ': האם הוא עצור או עד תום ההליכים?

יורם מרציאנו: עד תום ההליכים.

רמי עובדיה: זה בגלל שאין מקום בשב"ס?

קריאה: אולי יש לו מצב ביטחוני כזה ששב"ס לא יכול לקלוט אותו?

נאזים סביתי: מה שקורה עכשיו זה שאנחנו, מול המשטרה , עובדים על פי הקצאות, על פי כמה אנחנו יכולים לקלוט.

נאזים סביתי: כלומר, מי שקובע איזו קבוצה של עבריינים תגיע – בדרך כלל אנחנו מקבלים קודם כל כאלה שנשפטו.

נאזים סביתי: זה סדר העדיפות - קודם לנשפטים.

נאזים סביתי: יש כאלה שנמצאים שם עד תום ההליכים ואז נשפטים.

נאזים סביתי: אז מבחינת ההקצאות המשטרתיות – הסיכום בינינו לבין המשטרה הוא שעל כל מקום ריק – אנחנו מקבלים.

נאזים סביתי: גם עכשיו, אסור לנו להלין אפילו אסיר אחד, שפוט, על הרצפה.

נאזים סביתי: עד עכשיו ניתן היה – לגבי שפוט.

נאזים סביתי: לגבי עצור – לא.

נאזים סביתי: כל מקום פנוי אנחנו מקבלים.

נאזים סביתי: ואז, ברמת ההקצאות – זה מה שקורה.

נאזים סביתי: לפעמים נשארים עצורים עד תום ההליכים בתחנות המשטרה כי אנחנו

יצחק אהרונוביץ': בנושא של עצירים, שפוטים -יש ויכוח בין משטרת ישראל לבתי הסוהר.

יצחק אהרונוביץ': המשטרה רוצה לפנות כמה שיותר את בתי המעצר כדי שיהיה לה כוח לעבוד, לעצור.

יצחק אהרונוביץ': שירות בתי הסוהר אומר: אצלי הכל מלא.

יצחק אהרונוביץ': תקנים, קולטים, יש הקצאות.

יצחק אהרונוביץ': הם מקבלים את הדברים.

יצחק אהרונוביץ': יש הרבה עצורים שפוטים פחות, אבל עצורים עד תום ההליכים שנמצאים בבתי המעצר המשטרתיים.

יצחק אהרונוביץ': אין להם חצר, אין להם את כל התנאים על פי החוק.

יצחק אהרונוביץ': אני כבר לא מדבר על זה שלפעמים ישנים על הרצפה.

יורם מרציאנו: לא לפעמים.

יורם מרציאנו: בהרבה מהמקרים.

יורם מרציאנו: תיכנס לבית המעצר ברחובות – ותראה.

יורם מרציאנו: זו קטסטרופה.

יורם מרציאנו: בתא שצריכים להיות בו 6 עצורים יש 12.

יורם מרציאנו: זה תמיד הוויכוחים שיש.

נאזים סביתי: כשנקבל את בתי המעצר המשטרתיים - - ואני מקווה שעד מרץ.

רמי עובדיה: אוכלוסייה נוספת שאני רוצה להתייחס אליה – עברייני מין.

רמי עובדיה: זה יכול להיות שכן שלי, שכן שלך, זה יכול להיות מורה, רב, מורה לנהיגה - -

יורם מרציאנו: זה יכול להיות שר בממשלה.

רמי עובדיה: כן.

רמי עובדיה: אני אומר את הדברים האלה בגלל המורכבות והעניין הזה שלראשונה – ואני זוקף את זה לזכות השב"ס - החליטו לטפל בתופעה הזו כי עבריין מין – עד שהוא נתפס, בין מאסר למאסר, יש כ- 200 קורבנות בממוצע.

רמי עובדיה: אם העבירות לא מדווחות – אתה לא יודע.

רמי עובדיה: האוכלוסייה הזו, כשאתה מביא אותה לכאן, וזה דבר מדהים – גם האוכלוסיות החרדיות, מתחננים – שים את הבן שלי באגף הזה.

רמי עובדיה: כי פה אין דבר כזה – כשהוא יושב מול העובדים, האנשים הם מיומנים ומטפלים בהם.

רמי עובדיה: אני לא תמים, אבל אם נצליח בפרומיל שהאנשים האלה לא יבצעו עבירות - -

יורם מרציאנו: מה קורה עם הנושא של אלימות בתוך המשפחה?

יורם מרציאנו: יש טיפול - -?

רמי עובדיה: כן, יש לנו.

רמי עובדיה: יש תאים נפרדים.

נאזים סביתי: יש מחלקה נפרדת בכלא "חרמון" ששם מטפלים בעברייני אלימות במשפחה.

יורם מרציאנו: זה בדרך כלל לא העבריין המצוי.

יורם מרציאנו: זה אדם שיכול להיות כל אדם שפתאום מוצא את עצמו מסובך.

יורם מרציאנו: לא פעם אנחנו יודעים על אנשים שנמצאים שם בגלל תהליכי גירושין, כשעורך הדין יועץ לאישה - תגישי תלונה נגד בעלך.

יצחק אהרונוביץ': כמה עברייני מין לא חזרו מהבית?

רמי עובדיה: כרגע - האנס מהדרום, ואנחנו סבורים שהוא בחוץ לארץ.

רמי עובדיה: - -וזהו זה.

קריאה: גם רוני קלדרון.

רמי עובדיה: רוני קלדרון הוא לא עבריין מין.

יצחק אהרונוביץ': כשאתם מוציאים עבריין מין לחופשה, תחנת המשטרה מיודעת?

רמי עובדיה: בטח.

רמי עובדיה: לא רק זה – הוא לא ייצא לחופשה אם לא נעשה לו טסט של פסיכיאטרים שקובעים אם עליו לצאת.

רמי עובדיה: יודעים על יציאתו במשטרה.

רמי עובדיה: גם המרחב יודע, גם - -

נאזים סביתי: הוא חייב לחתום

רמי עובדיה: אני מציע שנערוך סיור בכלא.

רמי עובדיה: טובה נמיר היא עובדת סוציאלית, כאן בכלא.

רמי עובדיה: תחום ההתמחות שלה הוא עברייני מין כשנה היא משמשת כאן כמטפלת.

רמי עובדיה: תשמעו את הסקירה ממנה.

טובה נמיר: אנחנו עובדים כאן בצוות של שתי מטפלות.

טובה נמיר: הטיפול מיועד, כרגע, לעד 20 מטופלים, בפועל נמצאים בטיפול 18 מטופלים.

טובה נמיר: המטרה היא למנוע פגיעות נוספות ולמנוע קורבנות נוספים.

טובה נמיר: אנחנו משתמשים בטכניקות של למידה , שגורמת בהתחלה להבין, שכל אסיר יבין שיש לו בעיה – שיש לו או משיכה מינית סוטה או שהוא רוצה לפגוע ולהבין שדברים לא קורים במקרה, ושכל אחד שנמצא כאן יש לו אחריות על מה שהוא עשה.

טובה נמיר: מי שבאמת מבין את מסגרת האחריות יכול להמשיך הלאה כדי ללמוד איך לא לפגוע יותר ואיך גם להפחית את הפנטזיות וגם איך, כשהם מגיעים לסיטואציה שהם יכולים להגיע אליה, איך לעצור, אפילו עד הרגע האחרון.

טובה נמיר: הטיפול נמשך בין שנה לשנה וחצי כי עבריינות מין היא עבירה נעימה.

טובה נמיר: עבריין המין אינו רוצה לוותר על העבירה שלו, היא גורמת לו לסיפוק מיני, היא גורמת לו להרגיש חזק ובעל כוח.

טובה נמיר: לוקח הרבה זמן בכלל עד שהם משתכנעים בכלל שיש להם בעיה, שהם חשים בצורך להיכנס לטיפול באמת, לשתף בתכנים האלה, ולספר גם על פגיעות שלא מדווחות, שלא מופיעות בכתב אישום ולשתף כך פעולה בכנות.

טובה נמיר: הצוות שלנו כולל מעבר למטפלים – מפקד אגף וסוהרים.

טובה נמיר: עושים כאן חיפושים מאד מיוחדים, כמו, למשל - עיתון שבו מוקפות מודעות של נשים שמחפשות בני זוג ויש להן ילדים קטנים.

טובה נמיר: כשעיתון כזה נמצא אצל מישהו שמאובחן כפדופיל, זה משהו שאנחנו גם יכולים להתייחס אליו, גם אם הוא לא מעלה את זה.

יורם מרציאנו: שאלה- לעברייני מין, אני מבין שעובדות, ראיתי פה – סוהרות, עובדות סוציאליות.

יורם מרציאנו: איך המגע שלהם עם נשים, האם הוא לא מהווה סיכון?

רמי עובדיה: תתפלא לשמוע – זו הצלחה מדהימה.

רמי עובדיה: היה לנו חשש.

רמי עובדיה: האם אין חשש?

רמי עובדיה: תאר לעצמך שהיא תשב עם פסיכופט או רוצח או אחד שכל החיים שלו זה תת תרבות עבריינית, יש לנו כמובן כל מיני אמצעים כמו לחצני מצוקה, יש לנו גם חומר מודיעיני, על כל אסיר ואסיר.

רמי עובדיה: אנחנו יכולים או אמורים לצפות אם הוא יתקוף.

רמי עובדיה: יש 2-3 נקודות שאני רוצה להתמקד בהן.

רמי עובדיה: אתה יושב כאן עם אנשים, ויש כאן אנשים אינטלקטואלים , אתה מדבר אתם שיחה פילוסופית והם יכולים לתת טיעונים פילוסופיים להתנהגות העבריינית שלהם - שבעבר, נסיכים, מלכים ורוזנים היו מקבלים את הילדים לצורך פורקן.

רמי עובדיה: אנחנו אמרים להם שבעבר היתה גם גיליוטינה, הם מהר מאד יורדים מהטיעון הזה.

רמי עובדיה: הנושא השני – אם תופסים, למשל, חומר פורנוגרפי לאסיר – סרט DVD, אנחנו יוצאים מנקודת הנחה שרמת המסוכנות שלו עדיין גבוהה.

רמי עובדיה: באחד החיפושים תפסנו עבריין שהיה נאשם באונס חיילת ומצאנו יומן שלו, ושם הוא כותב לעצמו, במחברת, איך היתה התגובה של הנאנסת בעת האונס, ואיזה תגובות אנטומיות היא הגיבה.

רמי עובדיה: אתה קורא את הדבר הזה ואתה לא מאמין שאדם – שמדבר אתך בעברית נקיה, צחה, התבטאות ורבאלית מעולה, אינטלגנטי וכריזמטי – מסוגל לזה.

רמי עובדיה: והדבר הנוסף – כדי שנלמד מי האנשים האלה, ולא סתם נטפל בהם מתוך שגרת טיפול – נתנו להם להיכנס למרכז חינוך ויש שם אומנות.

רמי עובדיה: אחד מהאנשים עשה פסל של אישה בצורת אבר מין.

רמי עובדיה: רבותיי, האוכלוסייה הזו היא אוכלוסייה מטעה.

רמי עובדיה: הם אנשים אדיבים, הם אנשים שמגיעים מכל המגזרים של החברה.

רמי עובדיה: הצוות הסוציאלי שעושה את העבודה שלו בצורה סיזיפית, יום יומית, מה שנקרא -משוגעים לדבר שמאמינים באמונה שלמה במילה "שיקום" .

רמי עובדיה: זו מילה יותר מדי נעלה מכדי שנשתמש בה סתם.

רמי עובדיה: האוכלוסייה הזו בעצם זה שאתה מתייחס אליה, ומה שנעשה אתם בתקופה הזו - האם אצליח למנוע קורבנות נוספים?

רמי עובדיה: אם נצליח קצת בנושא הזה, דיינו.

רמי עובדיה: היחידה שהקמנו אותה, יחידת הפיקוח של עברייני מין שמשתקמים בחוץ – אלה אנשים שבאו מהשטח ומכירים את הדברים, שמסוגלים להסתכל על העבריין בלובן העיניים ולא דרך מקש המחשב – זו העבודה שאנחנו עושים.

רמי עובדיה: לא דיברתי על תקנים, על תוספת של תקנים, ושום דבר מהסוג הזה.

רמי עובדיה: זה מה שהמדינה נותנת לנו, ועם מה שיש לנו אנחנו מתקיימים.

רמי עובדיה: אני מאמין באמונה שלמה שאנחנו עושים את הדברים האלה בצורה הטובה, המקצועית והכי נאמנה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מודים לנאזים סביתי, לרמי עובדיה וגם לנציב על האירוח שלנו כאן, על ההסברים, על מה שראינו, על עבודת הקודש שנעשית.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מברכים אתכם בברכת "יישר כוח".

גאלב מג'אדלה: אנחנו, כוועדת הפנים, נעשה את הכל כדי לסייע בידכם בנושאים שעלו.

גאלב מג'אדלה: לגבי האוכלוסיות השונות שראינו ושמענו גם מאחרים – אנחנו נתייצב לצדכם בכל מה שתצטרכו כדי שנשפר עוד ועוד את הדברים שראינו היום.

גאלב מג'אדלה: תודה לכם.

גאלב מג'אדלה: סיור במפקדת מחוז המשטרה ברמלה (חסר קטע מהישיבה)

דודי כהן: אנחנו מדברים על מרחב התפר.

דודי כהן: אתם רואים את המפה.

דודי כהן: הגדר טרם הושלמה.

יורם מרציאנו: עד איפה הגדר הגיעה, עד לאן?

דודי כהן: למעשה, בגבולות המחוז – כל הגדר בגבול שלנו בוצעה, פרט למתחם כפר קאסם, ומול אלקנה.

דודי כהן: רק לאחרונה השלימו את הבניה בתחום הזה שאתם רואים כאן – מכבים, רעות ומודיעין.

דודי כהן: זה נותן באמת פריסה לא רעה כי מה שקרה בחודשים האחרונים – האזור הזה נהפך לציר כניסה מרכזי של שב"חים.

דודי כהן: הם יורדים מירושלים, לכל כביש 443, ובדרך כלל חוצים צפונה ומזרחה באחד המחלפים של כביש 6.

דודי כהן: הנקודה המרכזית ביותר – קשה מאד לעצור רכב שמסיע רכב שמסיע 11-13 שב"חים – המעצר הפך להיות אלים הרבה יותר.

דודי כהן: אז אמרנו שיש לנו, למעשה, את קו התפר.

דודי כהן: זה משפיע על הפשיעה, משפיע על הקשר בין השב"חים לבין תושבי מדינת ישראל, וכמובן – על רקע עברייני.

דודי כהן: תראו מה קורה מבחינת התכנון העתידי במערבים.

דודי כהן: ואני מניח שאתם מכירים אבל תראו מה קורה : בסופו של דבר, בעוד X זמן יהיה על גדר ההפרדה משטר מעברים.

דודי כהן: זה מבחינתי המצב הקלאסי ביותר שיכול להיות: שבכל מקום יהיה מעבר מסודר, מעבר סחורות, מעבר אזרחים – זה מה שאמור להיות בשנים הקרובות.

דודי כהן: חשוב לציין שכולם לא יושבים בתחום מחוז המרכז.

דודי כהן: כולם יושבים ממזרח למחוז המרכז, אבל המחוז מושפע מכלל המעברים.

דודי כהן: זה מה שצריך להיות במשטר המעברים מיהודה ושומרון לתחום מדינת ישראל.

דודי כהן: הדבר המאפיין הנוסף – יש לנו משהו ייחודי .

דודי כהן: נתב"ג הוא מעבר בין לאומי, היחיד במדינת ישראל, וכך גם צריך להתייחס אליו.

דודי כהן: הוא יעד אסטרטגי.

דודי כהן: אין מה לעשות.

דודי כהן: יש שם ריבוי רשויות אבטחה ואכיפה, זה פשוט לא להאמין, אבל במורכבות הזו כולם צריכים לדעת לחיות ולעבוד, עם חלוקת אחריות.

דודי כהן: יש שם מורכבות מאד משמעותית במצבי חירום, אולי הדבר המרכזי – זה נתיב להחדרת סמים.

דודי כהן: אם תרצו, בהמשך אני אתן לכם את תפיסת העולם שלי לגבי - -אבל אם על קצה המזלג- להבנתי, מגבול מצרים נכנסים בשנה כ- 100 –120 טון מריחואנה מדי שנה, מגבול ירדן – 3 טון הירואין בשנה נכנסים למדינת ישראל ובגבול הצפוני, לבנון – נכנסים כמה מאות ק"ג של הירואין.

דודי כהן: קצת קשה להעריך ולאמוד את זה, אבל נכנסים הרבה מאד טונות של הירואין לתחום מדינת ישראל.

דודי כהן: נתב"ג הוא אחד מצירי הסמים הנוספים של מדינת ישראל.

דודי כהן: לכן, כלל המעברים משמשים כיעד לאיסוף של משטרת ישראל.

דודי כהן: כדי להבין, בתור חברי ועדת הפנים – תראו מה קורה במדינה שלנו.

דודי כהן: אין במשטרה מונח שנקרא "טייס אוטומטי".

דודי כהן: אם מקימים עיר, יישוב, אני מניח שיש הקצאה לבתי ספר, גני ילדים, מורים, קופת חולים, טיפת חלב -כל מה שצריך לשרת עיר, על פי צמיחתה, מופיע בתקן – לא יפתחו עיר ללא בית ספר, ללא גן, ללא גן חובה וכן הלאה.

דודי כהן: במדינת ישראל אפשר להקים עיר ללא משטרה.

יורם מרציאנו: הדוגמה הזו היא אלעד?

דודי כהן: תכף נראה.

דודי כהן: יש לי עוד כמה דוגמאות.

יורם מרציאנו: דיברתי על זה במקרה היום בסיור במחוז מרכז במשרד הפנים, על הגידול שם בלי היכולת לתת שם מענה.

יורם מרציאנו: זה חלק מהעניין.

דודי כהן: אלעד היא עיר יפהפיה, בנויה נכון, התשתיות שלה נכונות, המיקום יפהפה – אבל שאף אחד לא יחשוב, יש שם בעיות כמו בכל עיר אחרת, מעבירות רכוש ועד עבירות מין ואלימות.

דודי כהן: כל מה שאתם רוצים.

דודי כהן: היא הוקמה בשנת 99 והיו בה 15 אלף איש.

דודי כהן: היום היא 42 אלף תושבים, ותכף תראו מה היא תהיה ב- 2010.

דודי כהן: אז היו 6 שוטרים וגם היום יש 6 שוטרים בנקודת אלעד.

דודי כהן: אנחנו מדברים על שירותי משטרה.

דודי כהן: 900 אחוז גידול.

דודי כהן: תראו את העיר מודיעין – לפני עשור הם היו 1,400 תושבים ועוד 9,000 איש במכבים –רעות.

דודי כהן: היום זה מאוחד, כך אני מבין.

דודי כהן: והיום הם 65,000 תושבים עם כמעט אותו מספר שוטרים בתחנה שם.

דודי כהן: קחו את היישוב שוהם שנולד ב-96, והיום אנחנו ב- 2006, כמעט 2007 – תראו מה מספר התושבים –וכמה שוטרים יש.

דודי כהן: למעשה, נכון שמספר השוטרים גדל פי 2 אבל 12 שוטרים זה מספר שקשה לתת אתו שירותי משטרה.

דודי כהן: ראשון לציון – עיר גדולה מאד, לפני 10 שנים – 170 אלף תושבים והיום 237 אלף תושבים .

דודי כהן: תראו מה השינוי במספר השוטרים.

יורם מרציאנו: השוק הסיטונאי עבר אליך, עם כל העבריינות שלו.

דודי כהן: תראו מה יקרה ב-201.

דודי כהן: זה מחר, זה לא אתמול.

יורם מרציאנו: לוד ורמלה, לעומת זאת, לא גדלות.

יורם מרציאנו: הן שומרות במשך 10 שנים על אותו מספר - -

דודי כהן: הן גם גדלו.

יורם מרציאנו: בשוליים.

דודי כהן: נגיע גם לרמלה ולוד.

דודי כהן: תראו, 2010 זה מחר.

דודי כהן: אתם ועדת הפנים של הכנסת.

דודי כהן: ב- 2010 באלעד יהיו 70,000 תושבים, בשוהם יהיו 25,000 תושבים.

דודי כהן: דרך אגב, שוהם, על פי מה שאני מבין – אין להם כוונה לגדול יותר ממה - -

יורם מרציאנו: הפסיקו שם את היתרי הבניה.

דודי כהן: יפה.

דודי כהן: במודיעין יהיו 85% תושבים.

דודי כהן: בראשון לציון יהיו 270 אלף תושבים.

דודי כהן: ואם לא די – נהיה עוד 4 שנים 16% יותר בתושבים.

דודי כהן: למה אני מציג לכם את זה?

דודי כהן: כי שירותי המשטרה לא יגדלו וגם לא יהיו ברמה הנאותה אם לא יהיה טייס אוטומטי.

דודי כהן: אין לי ספק שהדבר הרבה יותר מורכב, הרבה יותר בעייתי.

דודי כהן: דרך אגב, בבאר יעקב התחילו בהקמה של 10,000 יחידות דיור.

דודי כהן: זה הרבה מאד תושבים.

דודי כהן: דרך אגב, כשמדברים על מרחב המרכז- שזה כולל מבחינתי את מחוז המרכז ומחוז תל אביב, עתודות הבניה שיש זה בתחום מחוז המרכז, וזה למעשה באזור שלנו, בעיקר.

דודי כהן: אנחנו עדיין נמצאים בסעיף של מאפייני המחוז – יש מאפיין נוסף והוא המגזר הערבי.

דודי כהן: יש לנו בתחום מרחב שרון 108-109 אלף תושבים ערבים, שממוקמים בקלנסואה, ג'לג'ולה, כפר ברא, זמר, כפר קאסם טייבה וטירה.

דודי כהן: זו אוכלוסייה מוסלמית טהורה, אין שם נוצרים.

דודי כהן: ברמלה-לוד יש לנו גם נוצרים.

דודי כהן: זו אוכלוסייה של מעל 30 אלף תושבים.

דודי כהן: זאת אומרת, יש לנו כאן אוכלוסייה של 130-140 אלף תושבים ערבים במחוז.

דודי כהן: כמובן שכל אוכלוסייה מביאה אתה את המאפיינים שלה.

יורם מרציאנו: צר לי לומר לך שכדאי שתעשה בדיקה לגבי לוד לגבי המספר של האוכלוסייה הערבית.

יורם מרציאנו: מזמן פרצנו את ה- 20 אלף.

דודי כהן: אנחנו מסתמכים על נתונים של גורמים ממשלתיים.

יורם מרציאנו: זו בדיוק התשובה שקיבלנו היום במשרד הפנים – יש דיווחים שהם לא מעודכנים.

דודי כהן: אנחנו, בכל אופן, לא אוספים את הנתונים האלה.

דודי כהן: אנחנו מסתמכים על נתונים של גורמים ממשלתיים.

דודי כהן: למגזר יש כמובן מאפיינים יחודיים, ובין היתר- גם מעורבות בפלילים.

דודי כהן: צריכים לשים לב לעובדה נוספת, מאד מעניינת, שמשפיעה על המחוז, בעיקר בנושא הפשיעה, וזה עולי חבר העמים.

דודי כהן: 15% מכלל עולי חבר העמים מתגוררים במחוז, ואני מברך על זה, אבל יש לזה השלכות סוציואקונומיות עם כל המשתמע מכך, וגם הם מעורבים בפשיעה אלימה, בסחר בנשים, במרמה.

דודי כהן: עולי אתיופיה – שימו לב לנתון: כ-40 אחוז מעולי אתיופיה בארץ מתגוררים בתוך המחוז.

דודי כהן: אלה אוכלוסיות שאנחנו צריכים להשקיע בהם לא בכלים הרגילים – אל"ף, בלימוד, בי"ת- מודיעין, גימ"ל - דוברי שפות.

דודי כהן: זה, למעשה, מצריך את שוטרי המחוז להיכנס - -

יורם מרציאנו: כמה מהם מעורבים בפשיעה?

דודי כהן: אין לי נתון.

דודי כהן: מה שכן – יש לנו פרויקט במחוז שנקרא – פרויקט רב תרבותיות, ובו אנחנו מלמדים ובו אחנו מלמדים את השוטרים על התרבות של האחר: התרבות הערבית, התרבות האתיופית, תרבות עולי חבר העמים.

דודי כהן: זה פרויקט שרץ כבר שנה וחצי – שנתיים במחוז.

היו”ר גאלב מג’אדלה: עוי אתיופיה הם בעיקר ברחובות?

דודי כהן: בעיקר באזור הדרומי של המחוז.

דודי כהן: יש אוכלוסייה רחבה מאד.

יחזקאל לביא: יש לזה סיבה סוציולוגיות – הם בדרך כלל אוהבים לגור יחד והמדינה גם דחפה אותם למקומות האלה.

דודי כהן: גם לחיוב וגם לשלילה – עם זה אנחנו מתמודדים היום.

יורם מרציאנו: ברמלה- לוד יש הרבה מאד בני נוער יוצאי אתיופיה

דודי כהן: נכון להיום זה ציבור שאנחנו מתמודדים אתו, גם לחיוב וגם לשלילה.

דודי כהן: החיוב זה להכיר אותם, לטפל בהם, - - שיטור קהילתי, מש"קים, משמר אזרחי, דוברי שפות.

יורם מרציאנו: ברמלה ובלוד יש הרבה מאד בני נוער יוצאי אתיופיה שמעורבים בפשיעה קשה מאד.

דודי כהן: אני מציע לכם פעם לעשות סיור ברחובות ברחוב הראשי של רחובות ולהתרשם מהנוער האתיופי – גם בלוד, וגם ברחוב הרצל ברמלה.

דודי כהן: זה נוער שמי שמתדרדר לפשיעה הוא נוער מאד אלים.

דודי כהן: השתיה והשכרות שם בקרב בני נוער – לכו פעם לסיור ביום שישי במחוז המרכז.

דודי כהן: תבוא פעם ב- 12 בלילה .

דודי כהן: התופעות האלה הן רק בקרב עולי אתיופיה.

דודי כהן: תבואו לאזור רחובות, באזור תחנת הרכבת – יש שם מועדונים וב-12 עד 1 בלילה ביום שישי יש שם מגרש חניה ענק עם מאות רכבים, כשכל מכסה מנוע שם הופך להיות בר.

דודי כהן: אני מציע לכם ללכת לרחוב הראשי של גדרה- -

יורם מרציאנו: בלוד ורמלה מתחילה עכשיו מלחמת כנופיות בין עולים מאתיופיה לעולים מרוסיה.

יורם מרציאנו: שם היינו כבר עדים לתופעות נוראיות.

דודי כהן: אלה דברים שאנחנו צריכים להתמודד אתם.

דודי כהן: להקים משרד של מש"קים קהילתיים זה חלק מהתמודדות של המשטרה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: יש ביטוי במסגרת מצבת כוח האדם של המשטרה למצבים האלה?

דודי כהן: אנחנו עובדים בסל סגור – אנחנו מוציאים תקנים עם המשאבים לפי מה שאנחנו חושבים שצריך לעשות.

דודי כהן: למשל – במגזר הערבי, בכל עיר, יש מערכת של שיטור קהילתי, של מש"קים.

דודי כהן: תחנת טייבה הוקמה לפני 10-12 שנה בגלל הצורך לתת שירותי משטרה באזור הזה.

דודי כהן: יש לנו דוברי שפה בקרב האתיופים, יש לנו שוטרים דוברי ערבית, שוטרים דוברי רוסית, אנחנו מפעילים אנשי מודיעין מיוחדים בתחום הפשיעה.

דודי כהן: יש מענה, והמענה הוא מענה - -

יורם מרציאנו: יש שוטרים שמדברים בשפתם?

דודי כהן: כן.

יורם מרציאנו: כי אני חושב שחלק מהנושא זה היכולת של השוטרים לדבר עם האנשים, בעיקר אצל המבוגרים.

דודי כהן: בואו נדבר קצת על הביטחון האישי של תושבי המחוז.

דודי כהן: אתם יודעים שבמדינת ישראל יש בערך 500 אלף מקרים פליליים בשנה.

דודי כהן: לא להתרגש, זה מספר סביר.

דודי כהן: אני לא אלאה אתכם, אבל אנחנו עברנו בשנים האחרונות רביזיה די משמעותית במלחמה בפשיעה עם חלוקת משימות ותחומי המחוז בכל המחוז, ולא אלאה אתכם.

דודי כהן: בסך הכל אנחנו מטפלים היום גם בעבירות רכוש, גם בעבירות אלימות וגם מול עבירות של פשיעה חמורה וארגוני פשיעה ארציים.

דודי כהן: אני אומר לכם כמה משפטים מאד בסיסיים.

דודי כהן: האחד: אני לא סבור שהמשטרה יכולה לחסל מקורות פשיעה, אבל ברור שאנחנו צריכים לשאוף להגיע למצב שבו הציבור יוכל לסבול את הפשיעה בכל הארץ.

דודי כהן: לא יהיה מצב שלא תהיה פשיעה בכלל במדינת ישראל.

דודי כהן: צריך להגיע למצב שהציבור באזור נתון יכול לסבול את הפשיעה באזור מגוריו.

דודי כהן: זו השאיפה המרכזית שלנו היום במחוז.

דודי כהן: לכן אנחנו מדברים על המדיניות של המחוז כמדיניות של מלחמה בפשיעה.

דודי כהן: אנחנו גם סבורים שאם אנחנו מטפלים נכון בפשיעה אנחנו נותנים את השירות הכי טוב לתושבי המקום.

דודי כהן: בתחום הפשיעה, המדיניות המרכזית מתרכזת בשני תחומים עיקריים: האחד, עבירות רכוש, דבר שני – עבירות האלימות.

דודי כהן: יש לנו מעל 50 אלף שוטרים שפעילים בנושא עבירות רכוש בשנה, ומעל 12 אלף תיקים בגין עבירות אלימות, שזה מסה קריטית.

דודי כהן: האזור הזה, אזור המרכז, הוא אזור רווי פשיעה, מכל מיני סיבות.

דודי כהן: אני לא מיפה לכם את הדברים עכשיו.

דודי כהן: זה אזור רווי פשיעה, הן במעשי אלימות, הן במעשי שוד, הן בעבירות רכוש, הן במקרי רצח.

דודי כהן: זה אזור רווי פשיעה.

דודי כהן: אם אתם מסתכלים על העוגה הימנית במצגת, אתם רואים ש- 53% בראיה ארצית זה עבירות רכוש.

דודי כהן: ואתם יודעים מה זה עבירות פע"ר – התפרצות לבתים ובתי עסק, גניבה מתוך רכב וגניבת רכב.

דודי כהן: אז 53% מהנפח הארצי הוא עבירות כאלה.

דודי כהן: לצערי, 62% מהנפח המחוזי בעבירות אלה זה מספרים מאד משמעותיים.

דודי כהן: יש לנו בשנת - -

יורם מרציאנו: למרות שהנושא של התפרצויות לדירות ופריצה לרכב- למה להתלונן במשטרה?

יורם מרציאנו: זה היום יותר בשביל הפתק לביטוח.

יורם מרציאנו: הגוף היחידי שאין לו לובי במדינה, זה המשטרה.

יורם מרציאנו: זה לא שאין לי ביקורת על המשטרה, יש לי ביקורת על המון דברים, אבל כשאתה רואה את עוגת התקציב של 2007 ורואה מה הנתח שמקבלת המשטרה מול האתגרים שעומדים, בנושא של ביטחון אישי, פח"ע, מלחמה בארגוני הפשיעה, שוטר לכל קבוצת אזרחים.

יורם מרציאנו: אם אני רואה תחנה כמו לוד או רמלה, ואומר לי מפקד תחנת לוד – במה אני אטפל עם 6 שוטרים - בבעל שמכה את אשתו, באחד שמפריע לשכנה, בשיכור שמשתולל בכניסה למדרגות?

יורם מרציאנו: יש שם בעיה בהתמודדות הזו.

דודי כהן: בתחנת לוד יש 5-6 שוטרים והם מטפלים במגוון הנושאים והרבה תחומים.

היו”ר גאלב מג’אדלה: לדעתי השאלה היא הרבה יותר מהותית – אנחנו לא משטרה קלאסית.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אחרי המקרה במעלות, המשטרה קיבלה תפקידים נוספים שהם לא תפקידים של המשטרה במובן הקלסי.

היו”ר גאלב מג’אדלה: לדעתי לא נוכל להיות משטרה כפי שצריך אם לא תתקבל החלטה מהותית עקרונית איזו משטרה צריכה להיות.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אי אפשר לבקש ממשטרה למלא מגוון תפקידים.

יורם מרציאנו: לא נעים לומר – ישבנו שעתיים בנימוס אצל מפכ"ל המשטרה, ומה שהוצג בקנה מידה ארצי זה כמעט אותם נתונים שראינו כאן על הלוח, הרי זה לא נתונים משתנים.

יורם מרציאנו: ואני אומר לך עוד פעם: השאלה שלנו כגוף שמפקח על עבודת הממשלה ואמור לסייע, ובסופו של דבר כשאנחנו מגיעים לכנסת זה לא רק לתקוף את בני קניאק על נושא הטיית המשחקים.

יורם מרציאנו: יש לי ביקורת על מה שקורה במשטרה.

יורם מרציאנו: היום שלחתי מכתב ארוך ליוחנן דנינו על התנהלות של חוקרים ביחידה הכלכלית וביח"א.

יורם מרציאנו: יש לי מה להגיד.

יורם מרציאנו: אבל אני אומר: מבחינת הציבור, שאמור לקבל את השירות מהמשטרה, ואני בטוח שהמשטרה רוצה לתת את השירות, אתם לא מסוגלים לתת, ברמת התקציב ומה שאתם מקבלים - שירות טוב לאזרח.

יורם מרציאנו: זה בלתי אפשרי.

דודי כהן: הרי ברור לכם שמשטרת ישראל אמונה על האכיפה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: צריך לדון בשאלה איזה משטרה רוצה הממשלה – משטרה שעוסקת בביטחון פנים, או - - המשטרה שלנו היא לא משטרה קלאסית.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אי אפשר להטיל עליה עוד תפקידים עם תקציב של פחות ממשטרה קלאסית .

היו”ר גאלב מג’אדלה: גם כוח האדם, גם ההכשרות, גם ליעדים.

היו”ר גאלב מג’אדלה: לכן ממשלת ישראל צריכה להחליט האם היא רוצה להמשיך, כמו מאז מעלות ועד היום עם משטרה לא קלאסית , או שהיא רוצה לחזור למשטרה הקלאסית.

דודי כהן: מה זה "משטרה קלאסית"?

היו”ר גאלב מג’אדלה: זו משטרה שמטפלת בביטחון האזרח, רכושו ו - -

דודי כהן: אירועי פח"ע זה לא ביטחון אישי?

היו”ר גאלב מג’אדלה: אבל הרכוש של האזרח והבעיות של האזרח - זה לב הנושא אבל זה לא משטרה קלאסית.

היו”ר גאלב מג’אדלה: מה אומרת האם בבית?

היו”ר גאלב מג’אדלה: מה אומרת האזרחית?

היו”ר גאלב מג’אדלה: הבעיות שלי - - מאז 74- ממשלת ישראל החליטה החלטה אחרת.

היו”ר גאלב מג’אדלה: לפי דעתי צריך להתחיל בנושא הזה מהתחלה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: או שתהיה לנו משטרה קלאסית, כמו כל המשטרות בעולם, ואז – יראו את המטרות, התכנים – או שתהיה משטרה כמו היום, ואז זה שונה לגמרי.

דודי כהן: אם רוצים להתווכח ולדון על הנושא צריך להכיר את המשטרה לעומק.

דודי כהן: אני לא בטוח שלוועדה יש את ההיכרות המסיבית והאינטנסיבית והמעמיקה עם המשטרה.

יורם מרציאנו: אני אגיד לך –כי בכל מקום שאנחנו באים, אז מראים לי מצגת, ואני לא יודע את האמת, כשיש הרבה דברים אחרים שאני רוצה לדעת כדי לעזור.

היו”ר גאלב מג’אדלה: תהיה רגוע.

היו”ר גאלב מג’אדלה: יש לנו מכון מחקר.

היו”ר גאלב מג’אדלה: יושב פה חבר הכנסת יצחק אהרונוביץ שמכיר את המשטרה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אני נלחם מזה 4-5 חודשים עם יושבת ראש הכנסת לקבל יועץ מקצועי, ניצב בדימוס, שאין לו ניגודי עניינים, לבוא ולייעץ לנו, לוועדה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: לא יעלה על הדעת שלוועדת הפנים בנושא המשטרה ונושא בית הסוהר – לא יהיו יועצים מקצועיים.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אבל מה מנחם אותי?

היו”ר גאלב מג’אדלה: יש לנו מכון מחקר מאד מקצועי שמכין עבודות.

היו”ר גאלב מג’אדלה: יש אחד שהוא בקיא בתחום.

היו”ר גאלב מג’אדלה: מהבחינה הזו אנחנו יכולים להתמודד עם העניין.

היו”ר גאלב מג’אדלה: מניסיון של שנתיים – אני למדתי לדעת שאנחנו צריכים קודם כל להחליט איזה משטרה אנחנו רוצים.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אחר כך יבוא כל מה שנגזר.

דודי כהן: אני יכול לסגור את המצגת ואני אשאל אתכם מה אתם רוצים לשמוע ולראות.

דודי כהן: לעצם העניין - זה לא הכל, כי יש פה פשיעה לא מדווחת של בין 25 ל- 30 אחוז.

דודי כהן: זה ברור לי.

דודי כהן: אבל לעצם העניין, אני מקווה שכולם זוכרים שממשלת ישראל החליטה על אכיפה.

דודי כהן: אני פותח סוגריים ואומר שאין מישהו אחר שאחראי על אכיפה במדינת ישראל.

דודי כהן: אבל לפני כן – יש בית, יש חינוך, יש בתי ספר, יש בתי משפט, שירות בתי הסוהר, פרקליטות, משרד המשפטים, כלומר, בסופו של דבר יש פה מערכת כוללת בכל הנושא הזה וכל אחד עושה את חלקו בצורה הטובה ביותר.

דודי כהן: אנחנו נחזור למשטרה.

דודי כהן: לא כקצין משטרה מקובע אלא כקצין משטרה בעל ניסיון, אני רוצה להגיד לך שטוב למדינת ישראל ואסור שיהיה אחרת –שבמדינה יש משטרה אחת, לא יותר מזה.

דודי כהן: יש לה אחריות טריטוריאלית ואחריות מקומית.

דודי כהן: זו משטרה לאומית של כולם באותה מידה אחרת היו פה שירותי משטרה פרטיים, מה שמנסים לעשות בעלי יכולת.

דודי כהן: ולכן, טוב לכולנו – לך ולי שתהיה משטרה לאומית שנותנת שירותי משטרה לכל אחד מדן ועד אילת.

דודי כהן: בשביל להגיד שצריך שתי משטרות – משטרת ביטחון ומשטרה "קלאסית " – כפי שאתה קורא לזה, צריך להבין –שמשטרה שמטפלת - -

היו”ר גאלב מג’אדלה: לא.

היו”ר גאלב מג’אדלה: מי אמר ששתי משטרות ?

דודי כהן: הוא דיבר על משטרה קלאסית.

יורם מרציאנו: הוא שאל את שאלת מיליון הדולר: איזו משטרה?

יורם מרציאנו: מה?

דודי כהן: זה לא צבא.

דודי כהן: צבא מתעסק בביטחון.

דודי כהן: יש לו ייעוד משלו.

יורם מרציאנו: השאלה היא מה זה ביטחון.

יורם מרציאנו: האם ביטחון אישי של האזרח הוא לא ביטחון?

דודי כהן: ביטחון אישי של האזרח הוא בין היתר – לחיות באזור שהוא רוצה ויכול ורשאי לחיות בו, לחיות באיכות חיים ואכיפת איכות חיים, על ידי גורם זה או אחר, אבל זה כולל גם ביטחון שזה פח"ע, ועוד הרבה דברים אחרים.

דודי כהן: לכן אני אומר, אם לא קלעתי קודם לדעתו של השואל – המשטרה כפי שהיא נראית - - זו המשטרה שצריכה להיות.

דודי כהן: בסופו של דבר, במידה ניכרת, ההסדרים של הביטחון האישי נגזרים גם איכות חיים וגם מדברים נלווים כמו טרור וכן הלאה.

דודי כהן: לכן אני חושב שבשנת 74, למיטב הבנתי, לא היתה דרך אחרת אלא לקבל את ההחלטה שהממשלה קיבלה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אז שתבוא הממשלה ותגיד- להחלטה הזו אנחנו נותנים את המשאבים.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אני לא יכול לתת לך משימות ולא לספק את המשאבים.

היו”ר גאלב מג’אדלה: כמו שעשינו עכשיו עם הרשויות המקומיות – כל יום בא לי מחוקק בכנסת ומחוקק חוק אחד לגבי רשות מקומית, וזה עולה להם בכוח אדם וגם בתקציבים.

יצחק אהרונוביץ': לי יש דעה אחרת מאשר לדודי כהן, אבל זה לא הנושא כרגע, כי בסך הכל יש לו את הניסיון והרקע המתאימים.

יצחק אהרונוביץ': הוא אחד מאנשי השטח הטובים שיש במשטרה היום.

יצחק אהרונוביץ': מחוז מרכז אם הוא לא הבכיר ביותר, בצד השלילי, אז הוא השני.

יצחק אהרונוביץ': זה באמת מחוז מאד קשה, אבל הנושא הוא – אפשר לשאול: מה מדינת ישראל רוצה, איזה משטרה היא רוצה, איזה שירותי משטרה היא רוצה.

יצחק אהרונוביץ': אלה שאלות שבמהות.

יצחק אהרונוביץ': התחלת, ופחדת להמשיך - -

יורם מרציאנו: מתי בפעם האחרונה התקיים דיון כזה בממשלה או בכנסת?

יחזקאל לביא: אף פעם לא.

יורם מרציאנו: ועל הצבא מקיימים מיליון דיונים.

יורם מרציאנו: כי יש את הצבא, וזה חשוב ונכון.

יורם מרציאנו: אפילו על הנושא עצמו - -מתי אנחנו תוקפים אותם?

יורם מרציאנו: כשבני סלע בורח.

יורם מרציאנו: אז אנחנו קורעים להם את הצורה.

יורם מרציאנו: אבל יש מקומות שהמשטרה בהם פושטת את הרגל, התערבות המשטרה בנושאים עסקיים, שהקצין ההוא קרוב למפעל ההוא, וההוא קרוב לשם - לא אכנס לזה עכשיו.

יורם מרציאנו: אבל לא נשאלה שאלה של דיון עקרוני, של תפיסת עולם: משטרה – לאן?

יורם מרציאנו: אנחנו שואלים את השאלה הזו.

יצחק אהרונוביץ': הוא מכיר את זה, אני לא צריך לספר לכם.

יצחק אהרונוביץ': היום המשטרה, עם כל הכלים שיש לה, לא מצליחה לתת את כל השירות.

יורם מרציאנו: מ- 291 מיליארד שקל תקציב מדינה ב- 2007, כמה מזה יש למשטרה?

יצחק אהרונוביץ': 50% ממה שיש - הולך למשכורות וגמלאים.

יצחק אהרונוביץ': יכול להיות שבמתכוון המדינה רוצה משטרה חלשה.

יצחק אהרונוביץ': יכול להיות.

יצחק אהרונוביץ': היום אני לא תמים.

יצחק אהרונוביץ': יכלו לתת, כמו שנתנו למיגון של עוטף עזה, חבל על הכסף, זה רק כדי להשתיק את האנשים - -

יורם מרציאנו: זה כמו הגדר במדבר יהודה - -

יצחק אהרונוביץ': כל אחד שיפתח בדמיון שלו.

יצחק אהרונוביץ': הוא מפקד מחוז.

יצחק אהרונוביץ': הוא יכול לעשות הכי טוב במחוז שלו.

יצחק אהרונוביץ': אבל זה נושא מעניין.

קריאות: - - -

יורם מרציאנו: 5 וחצי מיליארד – זה כולל שירות בתי הסוהר?

קריאות: לא, לא.

קריאות: פחות ממיליארד.

יחזקאל לביא: אני אגיד לך משהו מנקודת ראות של מי שישב בצד הזה של המתרס, קרי – מול שרי ממשלה בזמן דיוני תקציב, ושל מי שיושב היום בנקודת הראות שלי היום : אחת הבעיות הקשות של מדינת ישראל- וקבע את זה מבקר המדינה הקודם בדו"ח שלו, כשהוא עשה בדיקה אורכית של מערכות הנושא במשרדים, היא שהמשלה לא משקיעה אפילו דקה אחת של זמן לקיים דיון רציני כאשר מונח לפניה תקציב המדינה.

יחזקאל לביא: ואז, סדרי העדיפויות נקבעים על ידי פקידים כמוני.

יחזקאל לביא: וכשפקיד קובע את סדרי העדיפויות ולא הפוליטיקאי, שיש לו גם ראיה אחרת, אז, אל"ף- אתה לא יכול לומר שמסתתרים מאחורי זה שיקולים כאלה, כי הראיה של הפקיד היא ראיה של החור של הגרוש, ולא יותר.

קריאות: - - -

יורם מרציאנו: כשבאנו לשבת עם - - היו אומרים לנו: שבו עם קובי הבר.

יצחק אהרונוביץ': אבל איפה השרים?

יצחק אהרונוביץ': איפה המיניסטרים?

יחזקאל לביא: היא הנותנת.

יורם מרציאנו: וזליכה.

יורם מרציאנו: אתו סוגרים.

יורם מרציאנו: כשהוא היה צריך להביא את המיליארד שקל למגזר הערבי עכשיו אז הוא לא רצה לשבת עם הירשזון, הוא רצה לשבת עם קובי הבר.

יורם מרציאנו: הירשזון אמר כן, אבל עד שהוא לא שמע מקובי הבר הוא לא הבין שהכסף הולך.

דודי כהן: מחוז המרכז זקוק לעוד הרבה מאד שוטרים, סיירים, בלשים.

דודי כהן: אני חושב שאם יוסיפו עוד כמה מאות שוטרים, נוכל לתת שירות ותחושה הרבה יותר טובה.

דודי כהן: זה באמת הדיון .

דודי כהן: המועצה לביטחון לאומי רק בשנת 2004 התחילה לדבר על בעיות חברתיות שמשפיעות על הביטחון האישי.

דודי כהן: מי דיבר עד 2003 על ביטחון אישי בדמות תחושת הביטחון של האזרח, על עבירות איכות חיים?

דודי כהן: דיברו על ביטחון וביטחון.

דודי כהן: אבל היום, בשנת 2006 היו 8 או 9 פיגועים בלבד, זה לא כמו שהיה בשנת 2001 –2002 ו-2003.

דודי כהן: נכון להיום צריך לדבר היום על סדר עדיפות שונה.

דודי כהן: סדר עדיפות שונה זה להכפיל את התקציב של משטרת ישראל, להוסיף יכולות טכנולוגיות.

יחזקאל לביא: אבל מה שהיו צריכים לעשות – לעשות את קביעת סדרי העדיפויות של מדינת ישראל, איך היא רוצה לראות את עצמה בעוד X שנים.

דודי כהן: לסיום אני אגיד לך איך יכולה לחיות משטרה ששנתיים יש חרב של קיצוצים על ראשה, ורק ההתנתקות הצילה אותה.

דודי כהן: אנחנו שנתיים דנים עם האוצר ועושים תוכניות לקיצוץ של –2,000שוטרים.

דודי כהן: לקראת ההתנתקות ראש הממשלה ביטל את זה.

יחזקאל לביא: היו גם תרגילים שהמשטרה עצמה עשתה, ובתוכה, בכך שהיא העבירה אליה יחידות שעסקו בביטחון שוטף – בזמנו, מה שנקרא "ביטחון בתי ספר" וכן הלאה, העבירו אליהם את כל המערכת - -

יצחק אהרונוביץ': אתה יודע מה היתה הצרה?

יצחק אהרונוביץ': הפשיעה כל הזמן היתה.

יצחק אהרונוביץ': מה שהציל את המשטרה, ואת החברה –זה כל הנושא של המצב הביטחוני.

יצחק אהרונוביץ': הפשיעה היתה עוד איכשהו רגועה.

יצחק אהרונוביץ': ברוך השם אין פיגועים – הפשיעה שוב מתרוממת.

יצחק אהרונוביץ': אין משהו אחר בזה.

יורם מרציאנו: חלק מזה- זה כבר לא דיון לפה, אבל הסיפור הוא גם, בסופו של דבר, מערכת האכיפה של בתי המשפט.

יורם מרציאנו: לפעמים לשופט יש עניין ציבורי לעצור את אותו אדם, וכשאתה מביא אותו לתיק הרשעות גדול, הוא שולח אותו למעצר בית בגלל טעות טכנית ומתחיל לרדת על המשטרה.

יורם מרציאנו: גם מעכת המשפט שלנו, עם כל יפי הנפש שלנו, גורמת למצב שבו אתה שואל את עצמך – לאן אנחנו הולכים?

יורם מרציאנו: אתה מכיר את זה יותר ממני – כמה פעמים תפסת מישהו ואחר כך השופט שיחרר אותו?

דודי כהן: דיברנו ודיברנו, אנחנו יכולים להצביע במחוז על הישגים, ואם אתם רוצים להתרשם - - במחוז גונבים מדי שנה 14,000 כלי רכב ופורצים לכמעט - -.

דודי כהן: בסך הכל יש לנו כקרוב ל – 700 מקרי שוד - -

קריאות: - - -

יצחק אהרונוביץ': כמה תיקי רצח?

דודי כהן: 18 תיקים מתנהלים כרגע.

דודי כהן: נתון נוסף – במחוז נעצרים בשנה כמעט 6,000 עבריינים.

דודי כהן: 6,500 נעצרו ב- 2006 מתוכם נעצרו עד תום ההליכים 2,400.

דודי כהן: זה נתון מדהים.

דודי כהן: 40% מכלל העצורים נעצרו עד תום ההליכים.

דודי כהן: זה הישג לא רע בכלל.

דודי כהן: אבל שלא תבינו לא נכון- יש לנו גם, למעשה, הרבה מאד פעילות בתחום שירות לציבור עם מודלים, עם 88 משקים – שוטרים קהילתיים, חלקם במגזר הערבי וחלקם ביהודי, והם עושים את העבודה הכי טוב שיש, למיטב הבנתי .

דודי כהן: מחוז המרכז הוא מחוז גדול ויש בו אנשים שעושים את העבודה הכי טוב שיש.

דודי כהן: מפאת קוצר הזמן אני אפסיק כאן.

היו”ר גאלב מג’אדלה: רוצים להודות לך ולצוות המחוז שנמצא כאן.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אני מקבל את העמדה של יצחק אהרונוביץ - -

יצחק אהרונוביץ': אני אציע לחברי, היושב ראש, לא דיברתי אתו על זה אף פעם.

יצחק אהרונוביץ': יש ועדת משנה לאיכות הסביבה, וצריך להקים ועדת משנה שתטפל בענייני המשטרה.

דודי כהן: לא ציינתי שיש לנו פה פעילות רחבה מאד בנושא של סולחות והודנות, בטייבה, אום אל פאחם, ג'לג'וליה- - היה סכסוך מורכב ועקוב מדם.

היו”ר גאלב מג’אדלה: למען האמת היינו בדרך להקים ועדת משנה בנושא המשטרה, וקרה משהו שזה לא יצא לפועל.

היו”ר גאלב מג’אדלה: חבל, זה הפסד של כולנו בעניין הזה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אבל אני ויצחק אהרונוביץ מחליפים לא מעט שיחות בעניין הזה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: הדבר הראשון – שהדיון הזה צריך להיות מהותי ברמה של קובעי מדיניות שאנחנו, כממשלה, לצערי הרב , מתנהגים לפי לחצים, לפי מי ילחץ יותר.

היו”ר גאלב מג’אדלה: מבזבזים 400 מיליון כסף על משהו שכולם מבינים שחבל על הכסף, אבל יש לחץ, אז נותנים, במקום להשקיע את זה במקום אחר, שיביא להרבה יותר תועלת.

היו”ר גאלב מג’אדלה: בתוכנית העבודה שלנו לקראת סוף אפריל היינו צריכים לקיים דיון מהותי עם המפכ"ל, - - עם השר לביטחון פנים יש שיתוף פעולה פורה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: ניהנתי לעבוד – גם עם גדעון עזרא, גם עם גנות וגם עם דיכטר.

היו”ר גאלב מג’אדלה: יש לנו באמת כוח אדם ברמה המקצועית ביותר ברמת השטח.

היו”ר גאלב מג’אדלה: ממשלת ישראל צריכה לתלת דעתה פעם אחת ולתמיד איזה סדר עדיפויות נכון, לא כפי שקורה היום, ויחזקאל לביא ביטא את זה בצער רב.

היו”ר גאלב מג’אדלה: כל מה שאנחנו יכולים להגיד לכם – ישר כוח.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אנחנו נשתדל לעשות את הכל כדי לתת לכם את האפשרות לעבוד, יש לנו רק משטרה אחת, רק חבה אחת, וכולנו רוצים לחיות בחברה שכדאי לחיות בה וראוי לחיות בה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: כאשר יהיו רעבים, כאשר יהיו נזקקים, כולנו נהיה בבעיה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אם השכן שלי הוא עני ואין לו אוכל – הבית שלי בסכנת פריצה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: לא ראיתי מישהו פורץ לבית כשהיו לו אמצעים.

יורם מרציאנו: לא צריך לחפש נסיבות מקלות.

היו”ר גאלב מג’אדלה: חס וחלילה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אבל אם השכן שלי רעב – אני בבעיה.

היו”ר גאלב מג’אדלה: אני מודה לכם.