ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 133, 2007-02-07 09:00

מנחם בן-ששון: בוקר טוב, אנחנו נפגשים לישיבת דיווח ראשונה.

מנחם בן-ששון: עם כניסתי לתפקיד עשינו ישיבת דיווח, וקראנו לה קדם יישומו של החוק, כי היתה תחושה שהחוק נכנס למסלולים לא טובים.

מנחם בן-ששון: אגב, כך עשינו עכשיו גם בחוק אחר, ואני מקווה שיצאו דברים יותר טובים.

מנחם בן-ששון: יש לנו דיווחים, הם טובים עד לכדי מה שיש בהם.

מנחם בן-ששון: אני מקווה שבסיומה של הישיבה היום לא נצא עם הצהרות של אלה כנגד אלה – טענות כמו "לא עשיתם די".

מנחם בן-ששון: כי אנחנו יודעים שלא עשינו די.

מנחם בן-ששון: אני כבר יכול להגיד את זה , כדי שנשחרר את כל המתחים במשפט הראשון.

מנחם בן-ששון: מצבה של המשטרה יותר טוב גם הפעם, מצבו של משרד המשפטים פחות טוב גם הפעם.

מנחם בן-ששון: היתה התקדמות גדולה ומשמעותית מאוד בשני המשרדים.

מנחם בן-ששון: אני מדבר כרגע על שני הדיווחים – גם בדיווח העיקרי שנעסוק בו, לגבי נפגעי עבירה, וגם הדיווח שנעסוק בו בהמשך, לגבי נפגעי עבירות מין.

מנחם בן-ששון: היועצת המשפטית תתחיל בהתוויית מסגרת הדיון.

מנחם בן-ששון: לאחר מכן ידווחו המשרד לביטחון פנים והמשטרה, לאחר מכן משרד המשפטים ידווח.

מנחם בן-ששון: נשמע את הארגונים.

מנחם בן-ששון: אני חוזר: התכלית של הדיון שלנו היום היא לא מתן ציונים.

מנחם בן-ששון: את מתן הציונים סיימתי במשפטי הפתיחה.

מנחם בן-ששון: אני מבקש שנגיע לדרך עבודה של טיוב המערכות שצריכות להיות מטויבות.

אפרת רוזן: נתחיל מהדיווח לפי חוק זכויות נפגעי עבירה, ואחר כך נעבור לדיווח האחר.

מנחם בן-ששון: שלא תחשבו שאנחנו לא מתואמים.

מנחם בן-ששון: מה שאמרתי היה ברשותה.

אפרת רוזן: אני רק רוצה להזכיר מה היה בדיווח הקודם לוועדה, ביוני, בעניין חוק זכויות נפגעי עבירה.

אפרת רוזן: אני מבקשת מנציגי המשרד לביטחון פנים ומנציגי משרד המשפטים שייתנו בדיווח שלהם דגש על הנקודות שהיו בעייתיות בדיווח הקודם.

אפרת רוזן: הנקודה הראשונה שעלתה בדיווח הקודם נגעה לעדכון דפי המידע.

אפרת רוזן: בדיון הקודם נאמר לנו שהתרגום שלהם הושלם לשלוש שפות ושהם הועלו לאתר האינטרנט של משרד המשפטים.

אפרת רוזן: בדיון הקודם אמרו שמתכוונים לשלוח את זה לדפוס ולהפיץ את זה למקומות שנקבעו בתקנות.

אפרת רוזן: נקודה שנייה שעלתה בדיווח הקודם היא לגבי העברת מידע מהמערכת הממוחשבת של הפרקליטויות למערכת מנ"ע של המשטרה.

אפרת רוזן: בדיון הקודם נאמר שעדיין אין חיבור בין פרקליטויות המחוז ופרקליטות המדינה למערכת מנ"ע.

אפרת רוזן: נקודה שלישית נגעה להקמת יחידות הסיוע.

אפרת רוזן: בדיון ביוני נאמר לוועדה שעדיין לא הוקמו יחידות סיוע, אבל תקציב המדינה ל-2006 כלל תשעה תקנים, שעדיין לא אוישו, או לא יצאו מכרזים לגביהם, אבל זה נמצא בתהליכים.

אפרת רוזן: לגבי מערכת המידע הקולי, בדיון הקודם זה רק התחיל לפעול, אני חושבת שאז זה פעל בערך חודשיים.

אפרת רוזן: נאמר שהמערכת מספקת מידע חלקי בלבד, ובפרט חסרים תנאים מגבילים במערכת המידע הקולי.

אפרת רוזן: לגבי מידע באינטרנט, הובהר שאין פרטים מגבילים ואין מידע על תיקים שנמצאים בפרקליטויות.

אפרת רוזן: לגבי מידע יזום, שוב, בשלב הקודם נאמר שיש בעיה להוציא שיחות יזומות לנפגעי העבירה.

אפרת רוזן: לגבי מוקד אנושי, עודכנו בדבר הקמה של מוקד אנושי.

אפרת רוזן: אמרו לנו שהוא אויש בשתי מוקדניות, זה היה ביוני בשנה שעברה.

אפרת רוזן: נשמח אם בפירוט תשימו דגש על הנקודות האלה, שהיו הנקודות הבעייתיות בדיווח הקודם.

מנחם בן-ששון: חלק מההערות שהערת קשורות למשרד המשפטים.

אפרת רוזן: גם וגם.

מנחם בן-ששון: המשרד לביטחון פנים, מי מוביל את הדיווח?

אליעזר רוזנבלום: בוקר טוב, אני המשנה למנכ"ל במשרד לביטחון פנים.

אליעזר רוזנבלום: אני מרכז מטעם המנכ"ל ואתו את יישום החוק.

אליעזר רוזנבלום: אצמד לנקודות שהיועצת המשפטית של הוועדה ציינה.

אליעזר רוזנבלום: אחר כך תועבר רשות הדיבור למשטרת ישראל, ברשותך, עם הדגמה שהבאנו לכאן, על מנת להראות את המערכת.

מנחם בן-ששון: רבע שעה מספיקה לכם.

אליעזר רוזנבלום: כן.

אליעזר רוזנבלום: ראשית, היושב-ראש קיבל סקירה בכתובים.

אליעזר רוזנבלום: לא אפרט את כל מה שנכתב שם.

אליעזר רוזנבלום: יש גם המסמך שהשר חתם עליו וגם המסמך המשלים שהעבירה עו"ד קרן גלאון.

אליעזר רוזנבלום: למעשה הצלחנו לייצב את המערכת, כך שיישום החוק מתאפשר.

אליעזר רוזנבלום: הנושא של חיבור מערכת החקירות המשטרתית למערכת פל"א בוצע.

אליעזר רוזנבלום: זה יאפשר לחוקרים להיות יעילים ולהזין את המערכת.

אליעזר רוזנבלום: לא יהיה אפשר להתקדם בלי להזין הנתונים הקשורים למערכת מנ"ע בהמשך הזנת הנתונים בתיק.

אליעזר רוזנבלום: זה יסייע רבות, וזה כבר בוצע.

אליעזר רוזנבלום: לגבי עדכון דפי המידע – זה בוצע.

אליעזר רוזנבלום: לנושא של המידע שמגיע מהפרקליטויות: המידע אכן מגיע למערכת מנ"ע.

אליעזר רוזנבלום: לגבי התנאים המגבילים, מייד נראה את זה בהדגמה.

אליעזר רוזנבלום: לגבי מהמוקד האנושי: למעשה הוא הוקם, ועד סוף החודש הוא יפעל.

אליעזר רוזנבלום: זה התעכב כתוצאה מפינוי-בינוי.

אליעזר רוזנבלום: המוקד ישב ליד בית אגרון, ליד משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, והמבנה הזה נמכר.

אליעזר רוזנבלום: וכל מי שהיה שם יצא, ואנחנו דולגנו לתלפיות.

אליעזר רוזנבלום: זה הליך טכני, ועד סוף החודש יחובר הקו והמוקד יפעל.

אליעזר רוזנבלום: כרגע יש שתי מוקדניות.

נורית זיו: לא, יש שלוש.

אליעזר רוזנבלום: מאז הדיון שקיימתי בשבוע שעבר הגיעה מוקדנית שלישית, והקצין בדרך, כך שנשלים את איוש התקינים שלנו.

אליעזר רוזנבלום: אני רוצה לציין שגם בשב"ס יש מוקד אנושי, שנותן מענה לאותן שאלות המופנות אליו, הוא מענה טוב והוא כבר עובד.

אליעזר רוזנבלום: יש גידול במספר הכניסות למערכת.

אליעזר רוזנבלום: יש פה נתונים על כך.

אליעזר רוזנבלום: במערכת האינטרנט נרשמו כ-10,000 פניות, במערכת המענה הקולי נרשמו 19,000 פניות.

אליעזר רוזנבלום: נראה את השיפור כתוצאה מהחיבור למערכת פל"א.

אליעזר רוזנבלום: לעניין השיחות היזומות, מבחינתנו העמדנו את הכסף לכך.

אליעזר רוזנבלום: יש הליך טכני שצריך להסדיר עם תהיל"ה – ההתקשרות עם חברת c-tower, על מנת להשלים השיחות היוזמות, זה תהליך של שלושה חודשים.

אליעזר רוזנבלום: אני מקווה שבשבועיים הקרובים יושב-ראש ועדת הרכש של תהיל"ה ייתן לנו אישור להתקשר עם החברה, זה הליך פנימי שלהם, על מנת לאפשר לנו להתקשר ולהשלים את השיחות היזומות בתוך שלושה חודשים.

אליעזר רוזנבלום: הוחלט במשרד, לאור הייעוץ המקצועי של הגורמים המקצועיים, שאחרי שנשלים את השיחות היזומות ואת המענה האנושי, שיפעל בסוף החודש, נרוץ עם המערכת הזאת שלושה חודשים, ולאחר מכן ניכנס לשדרוג המערכת על-פי האפיון החדש.

אליעזר רוזנבלום: צריך לזכור שהמערכת נבנתה על תשתית של מערכות קיימות, חלקן ישנות מאוד.

אליעזר רוזנבלום: למשל, מערכת המידע של שב"ס קיימת למעלה מ-20 שנה.

אליעזר רוזנבלום: יש המערכת של משרד המשפטים, יש המערכת המתקדמת של המשטרה.

אליעזר רוזנבלום: כל המערכות צריכות להסתנכרן בכיוון אחד.

אליעזר רוזנבלום: בתחילת הדרך היו לא מעט בעיות, ומידע שהגיע מגורם אחד נדרס על-ידי גורם אחר, לקח לנו זמן לסדר את זה.

אליעזר רוזנבלום: הדבר הוסדר.

אליעזר רוזנבלום: כבר אפיינו את הפערים לגרסה ב', והכוונה היא שבתום שלושה חודשים נצא לגרסה ב' – כלומר, סך הכול שלושה חודשים להשלמת השיחות היזומות והרצת המערכת באופן מלא, עם המוקד האנושי, כל זה במשך שלושה חודשים.

אליעזר רוזנבלום: בהמשך יהיו עוד גרסאות.

אליעזר רוזנבלום: כל מערכת מידע מתאפיינת בעדכון גרסאות, גם מערכת הפל"א שלנו וגם "מלאכת מחשבת", מערכת המודיעין – אחת לכמה חודשים אנחנו מעדכנים את הגרסה.

אליעזר רוזנבלום: זה תהליך מתחייב ומתבקש.

אליעזר רוזנבלום: ולכן נעשה את זה.

אליעזר רוזנבלום: בסך הכול אנחנו פועלים במשותף עם כל הגורמים, הדברים שתראו יוכיחו עשייה הלכה למעשה.

יעקב בריי: בוקר טוב, אני ראש חטיבת החקירות במשטרה.

יעקב בריי: הנושא נמצא בתחום באחריותי.

יעקב בריי: ראש מדור נפגעי עבירה, נורית זיו, יושבת כאן, ומייד אתן לה את רשות הדיבור.

יעקב בריי: היא מובילה את הנושא במשטרה, דרכי.

יעקב בריי: שני מישורים אבקש להדגיש בפתח דברי, ראשית, עברנו כברת דרך ארוכה מאז חקיקת חוק זכויות נפגעי עבירה, בכל תחום ההטמעה וההכשרה בארגון וביחידות המשטרה האופרטיביות, לצד הפעלת המערכות ואיוש התקנים שעומדים לפתחנו.

יעקב בריי: כבר שמעתם כאן

יעקב בריי: בהערה בפתח הדברים שאיישנו שלוש בנות והקצין בדרך.

יעקב בריי: ברשותך, כאן אעצור ואעביר את רשות הדיבור לנורית.

נורית זיו: לא אגזול מזמנם של אחרים ולא אחזור על מה שנאמר ונכתב במסמכים של המשרד לביטחון פנים.

נורית זיו: אדגיש כמה דברים.

נורית זיו: כמו שאמרתי, מלאכת ההטמעה היא מלאכה קשה מאוד.

נורית זיו: אנחנו מדברים על מאות בקרות והכשרות והטמעות.

נורית זיו: התוצאה היא שההזנה עלתה מ-10% ל-50%.

נורית זיו: אמרתי שתוך שנה ומשהו נגיע ל-100%, ונגיע לזה.

נורית זיו: בין יתר ההטמעות בשטח, בעזרתם המקצועית המצוינת של אנשי מנ"ט היום המערכת בפל"א, על שולחן העבודה של החוקר.

נורית זיו: עד עכשיו החוקר היה צריך להזין פעמיים את התיק: פעם אחת למערכת פל"א ופעם אחת למערכת מנ"ע.

נורית זיו: זה גזל זמן, זה הרגיז את השטח, באו הרבה בטענות.

נורית זיו: ראשית, היום צריך להזין פעם אחת.

נורית זיו: שנית, בעקבות ההכנסה של הנושא לפל"א אין לחוקר אפשרות לעבור על הטיפול בתיק אלא אם הוא הזין נפגעי עבירה.

נורית זיו: כלומר, באופן אוטומטי, מאחר שהוא לא יוכל להמשיך בטיפול בתיק החקירה ובדיווח ובגביית ההודעות, הוא יהיה מחויב להזין את נפגע העבירה.

נורית זיו: כמובן, אני מצפה לקפיצה גדולה בהזנה בעקבות זה.

מנחם בן-ששון: כלומר, אלו שדות חובה.

נורית זיו: זה שדה חובה, הוא לא יכול שלא להתייחס אליו, כי לא יוכל להמשיך בפעילות שלו.

נורית זיו: הדבר האחר הוא מה שקורה מעבר להזנה.

נורית זיו: חשובה לי גם ההזנה אבל היידוע והמידע לנפגע העבירה ומתן הטפסים וכו'.

נורית זיו: בתקופה הראשונה היה לנו חשוב להכניס את הנושא, והאמת היא ששמנו דגש על נושא ההזנה והחדרת המודעות לעניין הזה.

נורית זיו: היום אנחנו בשלב שיש דף בקרה, ואנחנו בודקים אם כל הפרמטרים נמצאים בתיק החקירה.

נורית זיו: חלק מהבעיה שלנו זה צח"מים וימ"רים, שעוסקים דווקא במקרים הקשים יותר, רצח ועבירות מין חמורות.

נורית זיו: גם בעבר הנושא לא היה זר להם מבחינת הקשר והדיווח למשפחות, אבל עניין ההזנה חדש.

נורית זיו: הפל"א ישפר את העניין, כי הם יהיו חייבים לעשות את זה.

נורית זיו: בחודשים הקרובים אתן דגש, גם ברמת הבקרות וגם בהטמעות, דרך קציני נפגעי העבירות המחוזיים, בנושא הימ"רים והצח"מים, בשני מישורים: הדרכות ובקרות על התיקים והפל"א.

נורית זיו: הדבר הנוסף שאנחנו מחכים לו, ואני מעריכה שזה יהיה בקרוב, הוא החוברת למשפחות שנפגעו מעבירות רצח.

נורית זיו: אני מעריכה שבתקופה הקרובה משרד המשפטים יוציא את החוברת.

נורית זיו: היא חוברת ארוכה, יחסית לדפי המידע שהצגתי לאדוני.

נורית זיו: אעשה מאמצים, אני מעריכה שהיא תהיה תשובה.

נורית זיו: קראתי את מה שארגון נרצחות ונרצחים כתב.

נורית זיו: לא הייתי רוצה לתת דף מקוצר, אף-על-פי שאני יכולה לתת אותו.

נורית זיו: אני רוצה לתת את המידע הזה, דווקא.

נורית זיו: מאחר שיש פחות מקרים כאלה בשנה, אני לא רואה שתהיה בעיה.

נורית זיו: אם תהיה בעיה, נתקדם הלאה.

נורית זיו: אני לא יודעת אם אני צריכה להתייחס לכך, אלא רק אם היו"ר יבקש, אבל היתה התייחסות ארגון נרצחים ונרצחות לשני מקרים בצפון, יש מידע על זה.

מנחם בן-ששון: לא עכשיו.

מנחם בן-ששון: אני לא מזלזל, חלילה, אבל העניין הוא התכלית, איך לטייב.

מנחם בן-ששון: מתי הדיווח הבא, איך אקבל דיווחים.

מנחם בן-ששון: גם היום אתם רואים שחלק מחברי הוועדה, לקח שחרור מהדיון.

מנחם בן-ששון: מבחינה זו נוח לי ליצור מנגנון של דיווח בכתב, עוד לפני שנגיע למנגנון הכתוב בחוק, כדי לנקות חלק ניכר מהדברים שאמרתם.

מנחם בן-ששון: יש תחנת ביניים בעוד חודש, עברתם לתלפיות, נראה מה קורה.

מנחם בן-ששון: יש לנו מנגנון בעוד שלושה חודשים, סיום מערכות יזומות.

מנחם בן-ששון: תכף נגיע לאיכון מטרות.

נורית זיו: שני משפטים.

נורית זיו: בנות המוקד אומנם לא פעלו כבנות מוקד, כי המוקד לא פעל, אבל חלק מגרסה ב', שניכנס אליה בעוד כמה חודשים, הוא תוצאה של עבודת הבנות.

נורית זיו: הן בחנו את הבאגים בתיקים וכתוצאה מההערות שלהן שופרו דברים.

נורית זיו: נראה את זה בגרסה ב'.

נורית זיו: בכל זאת אני רוצה להתייחס: הדיווח לשתי המשפחות היה דיווח מלא של הדרגים הכי גבוהים.

נורית זיו: נכון שלא ניתנו קוד וסיסמה.

נורית זיו: נכון שזה נוצר על-ידי פל"א, אבל הניתוח השוטף ניתן על-ידי הדרגים הגבוהים ביותר במחוז.

רונית פלץ: אני יכולה להציג תיק שמוצגים בו התנאים המגבילים.

רונית פלץ: אבל יש שם כתובת, שם ופרטים אישיים של מישהו.

קרן גלאון-לחנו: לכן נציג תיק בלי תנאים מגבילים.

מנחם בן-ששון: גם אינטואיטיבית וגם מקצועית, ודאי שלא.

מנחם בן-ששון: אנחנו ברשות הרבים.

רונית פלץ: כשהנפגע מגיע אל האינטרנט הוא מקיש קוד משתמש וסיסמה, מה שקיבל בתחנת משטרה.

מנחם בן-ששון: ספרי לנו מה את מקלידה, כדי שנדע כמה זה פשוט למשתמשים.

קרן גלאון-לחנו: המספר הארוך שאני מקישה הוא קוד משתמש, מספר הפ"א שהיא קיבל בתחנת המשטרה.

קרן גלאון-לחנו: הסיסמה ניתנת לו.

נורית זיו: אלו ארבע ספרות.

נורית זיו: הסיסמה קבועה, גם אם יש לו כמה תיקים, הסיסמה קבועה.

נורית זיו: אבל קוד המשתמש תלוי בתיק.

רונית פלץ: בחלק העליון הוא מקבל את מיקום התיק.

רונית פלץ: במקרה זה התיק הוא בטיפול לשכת מחוז צפון.

רונית פלץ: יש מספר הטלפון של מזכירות הלשכה, אם הוא רוצה פרטים על התיק.

רונית פלץ: בחלק למטה יש פרטים על חשודים.

רונית פלץ: עד שלא מוגש כתב אישום אדם הוא חשוד, ואז אנחנו לא נותנים פרטים מעבר לאמירה כמו "אחד החשודים שוחרר ממעצר".

רונית פלץ: לא נותנים פרטים.

רונית פלץ: מתחת יש חלק שעוסק בנאשמים.

רונית פלץ: יש נאשם בשם ג"פ – אנחנו נותנים רק ראשי תיבות, לא שם מלא – ואנחנו מודיעים שהוגש כתב אישום, והתיק בלשכת מחוז צפון וזה מספר הטלפון.

רונית פלץ: אנחנו מיידעים: על-פי החוק אתה זכאי לעיין בכתב האישום או לקבל העתק ממנו.

רחל הלמן: מה זה לשכת מחוז צפון?

רונית פלץ: התביעות.

רחל הלמן: אני לא יודעת מה זה.

רחל הלמן: האזרח ליודע מה זה?

מנחם בן-ששון: עו"ד הלמן, סיכמנו משהו לגבי דרך הדיון.

מנחם בן-ששון: לא היית פה, אבל סיכמנו.

רונית פלץ: יש אפשרות שהתביעה תגיע להסדר טיעון עם הנאשם בהתאם לחוק.

רונית פלץ: מיידעים אותו על הזכות שלו.

מנחם בן-ששון: בבקשה קראי לי את כל הפסקה.

רונית פלץ: "על-פי החוק אתה זכאי לעיין בכתב האישום או לקבל העתק ממנו.

רונית פלץ: מובא לידיעתך כי יש אפשרות שהתביעה תגיע להסדר טיעון עם הנאשם.

רונית פלץ: בהתאם לחוק, זכותך להביע עמדתך בעניין, בכתב, לפרקליטות/לשכת התביעות בהקדם, אלא אם כן יקבע ראש לשכת תביעות/פרקליטות מחוז – לפי העניין – כי מימוש זכותך זו עלול לפגוע באופן ממשי בניהול האישום.

רונית פלץ: אם רצונך לעשות שימוש בזכות כאמור עליך לפנות בכתב למזכירות לשכת תביעות/פרקליטות בהקדם האפשרי, ולפרט את עמדתך בכתב תוך שבעה ימים ממועד קבלת הודעה זו".

רונית פלץ: אלה הפרטים שיש על הנאשם הראשון.

רונית פלץ: אחר כך יש עוד נאשם, א"צ, והוא כבר אסיר.

רונית פלץ: האסיר מרצה עונש של מאסר על-פי החלטת בית משפט לפרק זמן של שנה ויום אחד.

רונית פלץ: מועד השחרור הצפוי לו: 11.9.07.

רונית פלץ: האסיר מרצה את עונשו בבית סוהר "כרמל".

רונית פלץ: המחלקה בנציבות שב"ס המטפלת בנושא ריצוי מאסר היא מחלקת האסיר, ויש טלפון.

רונית פלץ: תאריך רבע מתקופת המאסר הוא 2.1.07, תאריך שני שליש: 2.6.07.

רונית פלץ: בית המשפט החליט להרשיע את הנאשם בביצוע העבירה שבשלה התלוננת, וגזר עליו בגין עבירה זו או בגין עבירות נוספות עונש של מאסר בפועל לתקופה של 12 חודשים, מאסר על תנאי לתקופה של תשעה חודשים, למשך שלוש שנים.

רונית פלץ: אלה הפרטים בתיק הזה.

רונית פלץ: אני נכנסת לתיק נוסף.

רונית פלץ: התיק נמצא בפרקליטות חיפה, מס' הטלפון של הפרקליטות מצוין כאן.

רונית פלץ: הנאשם הוא ל"ז.

רונית פלץ: הנאשם במעצר.

רונית פלץ: התיק נקבע לדיון בבית משפט בתאריך 28.2.07, מהשעה 08:30.

רונית פלץ: כתוב: "במידה ונקבע מועד דיון, מומלץ לחזור ולהתקשר יום לפני תאריך זה".

רונית פלץ: בכל מקום שיש מידע נוסף יש קישור להרחבה, ואז מגיעים למידע נלווה לתיק, כשהנושא הרלוונטי פתוח.

רונית פלץ: כאן כתוב: "במידה ונקבע מועד דיון, מומלץ לחזור ולהתקשר יום לפני תאריך זה, על מנת לוודא כי לא חל שינוי במועד שנקבע.

רונית פלץ: כן מובא לידיעתך כי ייתכנו מגבלות על נוכחותך בדיון".

רונית פלץ: ברמת העיקרון הנפגע יכול לרדת, יש קישור למטה, ל"שינוי הגדרות וביטול השירות".

רונית פלץ: אם הוא לא רוצה לקבל מידע יזום, הוא יכול מפה להפעיל שיחות יזומות, לבטל שיחות יזומות, לבטל את שירות קבלת התראה לגבי שינוי ומצב התיק באמצעות טלפון והודעות אס-אמ-אס, לבטל את שירות קבלת התראה לגבי שינוי במצב התיק באמצעות דואר אלקטרוני ולבטל קבלת מידע בתיק.

מנחם בן-ששון: למי שחי חיי אינטרנט ומחשב זה מסלול פנטסטי.

מנחם בן-ששון: למי שלא, לא.

מנחם בן-ששון: נגיע לזה.

רונית פלץ: יש מענה קולי.

מנחם בן-ששון: אני יודע.

מנחם בן-ששון: הפורטל הזה נראה לי נוח לעבודה, אף שאני לא רואה אותו אלא רק שומע.

רונית פלץ: האתר גם ישודרג, בעקבות הניסיון.

מנחם בן-ששון: מבחן ההצלחה הוא המספר שנקבתם, זו תשובה מוחצת למלעיזים, אבל הוא לא מספק.

שלומית אשרי: מספר כפול מזה הוזכר לגבי המענה הקולי.

נורית זיו: זה היה 10% והיום זה 50%, 50% מוזנים במערכת.

מנחם בן-ששון: אני בינתיים מאזין ולומד.

אליעזר רוזנבלום: נדגים את המענה הקולי.

רונית פלץ: אני מתקשרת למערכת קולית, ומקישה מספר וקוד.

רונית פלץ: אני מקישה את הספרה 1, לשמיעת כל המידע.

רונית פלץ: מתקבל מידע על התיק.

רונית פלץ: נאמר שתיק החקירה נמצא בטיפול לשכת תביעות פליליות גליל, וניתן מס' הטלפון של מזכירות הלשכה.

רונית פלץ: המידע שניתן כאן נכון לתאריך 1.2.07.

רונית פלץ: בית המשפט החליט להרשיע את הנאשם בביצוע עבירה או עבירות בתיק שבו התלוננתם, וגזר עליו בגין עבירה זו או בגין עבירות אלו או בגין עבירות נוספות עונש של מאסר בפועל לתקופה של 8 חודשים ומאסר על תנאי לתקופה של 4 חודשים, במשך 2 שנים.

רונית פלץ: האסיר מרצה עונש של מאסר על-פי החלטת בית משפט לפרק משפט של שמונה חודשים.

רונית פלץ: מעוד השחרור הצפוי הוא 16.2.07.

רונית פלץ: האסיר מרצה את עונשו בבית סוהר "אופק".

רונית פלץ: המחלקה בנציבות שב"ס המטפלת בנושא ריצוי מאסר היא מחלקת האסיר.

רונית פלץ: תאריך רבע מתקופת מאסר: 9.9.06.

רונית פלץ: תאריך שני שליש 19.12.06.

רונית פלץ: ההקראה הסתיימה.

רונית פלץ: מומלץ להקשיב למידע נלווה לתיק.

מנחם בן-ששון: נקיש על הספרה 3 כדי לקבל מידע נלווה לתיק.

מנחם בן-ששון: ואז 3, למידע על ריצוי עונש.

רונית פלץ: זה ממשיך: על-פי החוק, אתה זכאי לעיין בכתב האישום ולקבל העתק ממנו אלא אם קבע פרקליט מחוז או ראש לשכת תביעות כי אין להרשות לעיין.

מנחם בן-ששון: אני מבקש להקיש 2 – לקבלת מידע בתיק זה; ושוב 2.

רונית פלץ: עודכן בפעם האחרונה בתאריך 2.1.07.

מנחם בן-ששון: היינו פה.

מנחם בן-ששון: תודה.

מנחם בן-ששון: סיימתם.

יעקב בריי: אגב, המערכת יכולה לקלוט עונשים בשנים, לא רק בחודשים.

מנחם בן-ששון: ואז לא תהיה שגיאת דקדוק.

מנחם בן-ששון: זה פחות לוחץ עכשיו.

מנחם בן-ששון: אתה רוצה לסכם מה עדיין חסר היום, ומה פרקי הזמן שבהם תשלימו את הדברים?

אליעזר רוזנבלום: ראשית, בסוף פברואר המוקד האנושי יופעל בתלפיות, במקומו החדש.

אליעזר רוזנבלום: אבן הדרך הבאה היא עד סוף חודש פברואר.

אליעזר רוזנבלום: אז אנחנו אמורים לקבל אישור מוועדת המכרזים או תהיל"ה על מנת להתקשר עם חברת C-Tower ולהשלים את השיחות היזומות.

אליעזר רוזנבלום: ואז יש לנו עד סוף וני להשלים את המשימה הזאת .

אליעזר רוזנבלום: לאחר מכן, בחודשים יולי-ספטמבר תהיה הרצה של גרסה אחת באופן מלא.

אליעזר רוזנבלום: בספטמבר תהיה הטמעה ואחר כך תחילת שדרוג המערכת – גרסה 2, במשך שלושה חודשים.

אליעזר רוזנבלום: זאת ההערכה של אשי המקצוע.

אליעזר רוזנבלום: ואז אפשר לרוץ אתה.

מנחם בן-ששון: כל המערכת הממוכנת, של היזומות?

אליעזר רוזנבלום: גרסה 2 של כל המערכת.

נורית זיו: כמו שלאדוני יש הערות, גם לנו יש הערות, על הגרסה הזאת.

מנחם בן-ששון: לי אין הערות, בינתיים אני רושם.

מנחם בן-ששון: אני רק רוצה לדעת מה לגבי השיחות היזומות, מתי הן יתחילו.

אליעזר רוזנבלום: בתחילת יולי.

מנחם בן-ששון: עד אז חוזה, הכנות ופיתוח.

אפרת רוזן: אם אפשר, יש עוד שאלות לגבי דברים שנשארו פתוחים.

אפרת רוזן: לגבי מערכת מידע קולי, מתי תוכלו למסור תנאים מגבילים?

רונית פלץ: בגרסה הבאה של פל"א, בעוד חודש או חודש וחצי.

מנחם בן-ששון: לפי דעתי קיבלנו את כל המידע.

מנחם בן-ששון: נציגי משרד המשפטים, מי מכם ידבר?

אליעזר רוזנבלום: עוד הערה: אם במהלך פברואר יודיעו לנו בתהיל"ה שהם לא מאשרים לנו להתקשר עם חברת C-Tower נעדכן את היושב-ראש, כי זה יחייב אותנו לעשות הליך מזורז של בחירת קבלן.

אליעזר רוזנבלום: אולי C-Tower תיבחר, אבל יהיה צורך לחדש את התהליך כדי לעשות את השיחות היזומות.

אליעזר רוזנבלום: אנשי תהיל"ה פה, בועז דולב, ואני מקווה מאוד שההסברים שלנו נשמעו ונוזמן לוועדה הבאה בשבועיים הקרובים, על מנת לנמק את הסיבות שצריך להשלים את העבודה עם C-Tower.

אליעזר רוזנבלום: אי-אפשר להתחיל להחליף מפתחים באמצע גרסה, אחרת נלך לאיבוד ונפגע בעבודה שעשינו.

אליעזר רוזנבלום: אני מקווה שזה ייענה בחיוב.

אליעזר רוזנבלום: אעדכן את היושב-ראש.

מנחם בן-ששון: בדיווח ששרת המשפטים דיווחה היא ציינה שעו"ד ביינוול היא המרכזת של הפעילות.

מנחם בן-ששון: אצלכם זה אתה.

אליעזר רוזנבלום: אני ועו"ד קרן גלאון-לחנו.

מנחם בן-ששון: מי הקודקוד שיש לו תמונת המערכת, שיש לו העדכונים, כך שאם אני צריך לקבל אתה יודע את התמונה, ואם אני צריך לקבל מידע, המידע אצלך.

אליעזר רוזנבלום: אני הכתובת.

מנחם בן-ששון: עו"ד ביינוול, את המדווחת?

ענת אסיף: אתייחס בעיקר לנקודות שאפרת ציינה.

ענת אסיף: אם יהיו דברים ששכחתי, או תרצו שאלות נוספות, אוסיף.

ענת אסיף: ראשית, לגבי עדכון דפי המידע, וזה הוזכר גם בדיווח של המשטרה.

ענת אסיף: אנחנו סיימנו רק לפני כמה שבועות את העדכון של התרגומים.

ענת אסיף: כיום יש בידינו חוברות מתורגמות לשפות שמצוינות בתקנות – לחמש שפות – כולל עדכון של התרגום גם מבחינת תוכן החוברות וגם מבחינת הנגשה מסוימת לאנשים עם מוגבלויות.

ענת אסיף: אני לא זוכרת אם זה הוזכר בדיווח הקודם, אבל ארגון "בזכות" עזר לנו לכתוב את החוברת בשפה קלה יותר לקריאה, והיינו צריכים לתרגם גם את העדכון הזה, זה לקח קצת זמן.

ענת אסיף: סיימנו עם זה.

ענת אסיף: לדעתי שתיים מהשפות עדיין לא הועלו לאתר בגרסה המעודכנת, אבל יש חמש שפות של החוברת באתר האינטרנט.

ענת אסיף: משהסתיים תהליך זה, אנחנו מתחילים מחדש גם את תהליך הפקת הדפוס של החוברות האלה.

ענת אסיף: לגבי לוח זמנים, אני מקווה שעניין הדפוס לא יימשך הרבה זמן, עניין של חודשיים להערכתי.

ענת אסיף: בנוגע לחוברות המידע, כפי שידוע, בתקנות יש רשימה די ארוכה של מקומות שבהן החוברות אמורות להיות מופקדות.

ענת אסיף: מאחר שעדיין לא הפקנו חוברות מודפסות בגרסה המעודכנת, פניתי ליועצים המשפטיים של משרדי הממשלה הרלוונטיים – משרד הבריאות, משרד הרווחה, האגף לסיוע משפטי אצלנו, הנהלת בתי המשפט.

ענת אסיף: הפניתי תשומת לבם לכך שמן הסתם החוברות הישנות אזלו, וממילא אינן מעודכנות, ושיש באתר האינטרנט שלנו גרסה מעודכנת.

ענת אסיף: ביקשתי מהם לעדכן אותי בהקדם איך הם חושבים שהם יכולים ליישם את מה שנאמר בתקנות – או להדפיס מאתר האינטרנט גרסה בהדפסה רגילה, או לתלות שלט שמפנה לאתר האינטרנט – עד שנפיק חוברות בפורמט חוברת ונוכל להעביר להם כמות מסוימת שלהן לחלוקה.

ענת אסיף: גם לגבי החוברת המיוחדת למשפחות נרצחים ונרצחות, בהחלט קיבלנו עלינו להפיק דבר כזה, זה עדיין לא בוצע.

ענת אסיף: בחודשים האחרונים נתקלתי בחוברת מקבילה שהוכנה עבור משפחות של אנשים שנהרגו בתאונות דרכים.

ענת אסיף: יש במשרד הרווחה מרכז סיוע למשפחות האלה, והם הפיקו חוברת מאוד מוצלחת בעיני.

ענת אסיף: מאוד הייתי רוצה שמשרד המשפטים, עם המשטרה, יפיק חוברת דומה.

ענת אסיף: זו חוברת הרבה יותר נרחבת ומעמיקה מדפי המידע שישנם היום, בשל הייחוד של האוכלוסייה הזאת.

ענת אסיף: זה התהליך שהתחלנו בו.

ענת אסיף: אני מקווה שזה לא ייקח לנו זמן רב לבצע.

ענת אסיף: עד כאן לגבי דפי המידע.

ענת אסיף: לגבי חיבור הפרקליטות למנ"ע, גם בדיווח המשטרה נאמר שזה נעשה.

ענת אסיף: ציינתי גם בדיווח ואני אומרת גם כאן, מחשבי פרקליטות המדינה אינם מחוברים למערכת מנ"ע, כי זו מערכת מחשוב ישנה ואין אפשרות טכנולוגית לעשות זאת.

ענת אסיף: החיבור הזה יתאפשר רק כשתהיה מערכת מחשוב חדשה לפרקליטות כולה, עניין של עוד שנתיים בערך, וזה לא תאריך שאפשר להתחייב עליו, לדעתי, פרויקט תנופה הוא פרויקט גדול מאוד.

ענת אסיף: לכן בינתיים הפרקליטות מודעת לכך שיישום הדברים צריך להיעשות באמצעות פרקליטות המדינה בעצמה.

ענת אסיף: מובן שכשיהיו יחידות סיוע הכול יהיה יותר פשוט, אני מניחה ומקווה.

ענת אסיף: ציינתי בדיווח שנשלח אליכם שלפי ההצלבה של הנתונים מהפרקליטות ומהמשטרה בערך 50% מנפגעי העבירה שמטופלים בפרקליטות מחזיקים בידם קוד וסיסמה למערכת מנ"ע.

ענת אסיף: עדיין אין לי פילוח כמה מהם עשו שימוש בכך.

ענת אסיף: כלומר, אני לא יודעת כמה מתוך 19,000 הפניות ו-10,000 הפניות הם לגבי תיקי פרקליטות.

ענת אסיף: אנחנו יודעים שבערך 50% אכן קיבלו קוד וסיסמה למערכת.

שלומית אשרי: למה רק 50%?

מנחם בן-ששון: סליחה, יש לי המון שאלות ואני מחכה.

ענת אסיף: לגבי הדברים הנוספים שמוטלים על משרד המשפטים ביישום החוק, ולא נשים באמצעות מנ"ע, קודם כול, כפי שסיפרנו גם בדיווח הקודם, יש פורום פרקליטות קבוע, שמתכנס אחת לחודשיים גם כדי להתעדכן במה שקורה בשטח וגם להתעדכן בחיבור הטכנולוגי וגם ללמוד תוך כדי תנועה איפה אפשר לשפר ואם צריך הנחיות ממוקדות, פניות או תיקונים.

ענת אסיף: אני חושבת שהפורום הזה הוא כלי חשוב מאוד ביישום של החוק, כי הוא מאפשר שילוב של ראייה גם ברמה הארצית וגם ברמת השטח, עם הפרקליטויות, על כל הקשיים וההתקדמות שנעשית מעת לעת.

ענת אסיף: חשוב לציין שהמחלקה לחקירות שוטרים, מחלקת החנינות והמחלקה לעיכובי הליכים במשרד המשפטים נותנות מידע לפי החוק אך לא במערכת מנ"ע, זו החלטה שלהם, בגלל כמויות מצומצמות של תיקים וכדי לייעל את המענה.

ענת אסיף: הם החליטו ליישם את החוק בצורה ישירה מול הנפגעים לא באמצעות המערכת הממוחשבת.

ענת אסיף: כל אחת מהן פיתחה נוהל עבודה בהקשר זה, באמצעות הנחיות, אסיפות של הפרקליטים הרלוונטיים.

ענת אסיף: חלקן יחידות קטנות מאוד, למשל המחלקה לעיכובי הליכים, שעו"ד ביינוול עומדת בראשה – ששם כל התיקים עוברים דרכה, כך שהדברים נעשים בצורה מוקפדת וצמודה להוראות החוק, ופעמים רבות גם מעבר לדרישות החוק כפי שהוא כתוב.

ענת אסיף: יחידות הסיוע עדיין לא הוקמו.

ענת אסיף: היחידות יורכבו מאנשי מקצוע משני תחומים, תחום פרקליטות ותחום מינהלה.

ענת אסיף: המכרזים לאיוש המשרות המינהליות פורסמו לפני שבועיים, אם אינני טועה, אלו מכרזים פנימיים.

ענת אסיף: מכרזי הפרקליטים הם מכרזים פומביים, והם אמורים להתפרסם בפברואר.

ענת אסיף: העיכוב בחודשים האחרונים נבע משינוי ביורוקרטי בנציבות שירות המדינה.

ענת אסיף: הנציבות האצילה סמכויות לפרסום משרדים פומביים ממנה למשרדים המקצועיים.

ענת אסיף: בכל התהליך הזה היתה החלטה עקרונית שלגבי מכרזים שקרובים במועד יחכו עד פברואר, כדי שהמשרדים עצמם יפרסמו אותם.

ענת אסיף: זאת הסיבה לעיכוב בחודשיים או בשלושת החודשים האחרונים.

ענת אסיף: אני מקווה שהם יתפרסמו בקרוב.

ענת אסיף: עד כאן לגבי הנקודות של אפרת.

מנחם בן-ששון: יש דברים שמצאתם שאתם צריכים לעשות ולא עשיתם, ואתם יודעים מתי הם ייעשו.

מנחם בן-ששון: תמני בבקשה, כמו שמנה המשנה למנכ"ל, מהם הדברים שצריכים להיעשות ומה פרקי הזמן שאת חושבת שתעמדו בהם.

ענת אסיף: אנסה לשלוף את זה מהדברים שאמרתי.

ענת אסיף: הפקת חוברות מודפסות מעודכנות: אני שולפת מספרים כי זה לא תחום המומחיות שלי, אבל אני מקווה שזה עניין של חודשיים או שלושה חודשים.

מנחם בן-ששון: אז מי כן יכול לתת?

מנחם בן-ששון: אני צריך תשובה.

מנחם בן-ששון: אנחנו עוסקים בפיקוח לא כדי לדבר על, אלא כדי להגיע למיקוד.

מנחם בן-ששון: מי מוסמך לתת תאריכים לגבי הפקה ופעילות?

מנחם בן-ששון: העובדה שיש לכם תשעה תקנים שאינם מאוישים כבר שנה – יש לי רעיונות מה תעשו בתקציב, אגב.

מנחם בן-ששון: זה היה מסביב לשולחן לפני שבוע או שבועיים.

מנחם בן-ששון: למשל הסנגוריה הציבורית, הסיוע המשפטי, שזה בדיוק הסכום שהיה יכול לעזור כדי לסגור את הפער התקציבי של שנה האחרונה.

מנחם בן-ששון: אבל על זה אשוחח עם המנכ"ל.

מנחם בן-ששון: בסוגיה הזאת, מי נותן לי תשובה על כל פריט?

ענת אסיף: כמה זמן ייקח להפיק את החוברות?

ענת אסיף: אני אומרת, לגבי החוברות מדובר על חודשיים או שלושה חודשים.

מנחם בן-ששון: אני עוד זוכר איך ללמד, עשיתי את זה.

מנחם בן-ששון: אתה שואל את התלמיד והוא עונה על מה שהוא רוצה.

מנחם בן-ששון: אני רוצה תשובה על מה שאני מבקש.

מנחם בן-ששון: אני מבקש לדעת מה חסר לכם שמוטל עליכם ולא עשיתם, ומתי זה יתמלא.

ענת אסיף: חשבתי שאמרתי את זה בדברי, ואני מנסה לסכם שוב.

ענת אסיף: בוא נגיד, אני אמנה את הדברים שאנחנו מתכוונים לעשות, שאנחנו חושבים שחסרים ומתכוונים לעשות.

מנחם בן-ששון: אבל לא "בוא נגיד".

מנחם בן-ששון: כי אתם אומרים, אני רק רושם.

ענת אסיף: אמנה את הדברים שצריך לומר, כשאני יודעת לומר מה לוח זמנים, אומר, וכשאני לא יודעת, נחזיר את השאלה למנכ"ל ונבקש שישיב לכם בכתב, בתוך שבוע, לגבי לוחות הזמנים.

ענת אסיף: הפקת דפוס של חוברות מעודכנות, זו משימה אחת: להערכתי צריך חודשיים או שלושה חודשים.

ענת אסיף: תשובה מוסמכת סופית ממנכ"ל משרד המשפטים.

ענת אסיף: הפקת חוברת מיוחדת למשפחות נרצחים ונרצחות: להערכתי זה יימשך שלושה או ארבעה חודשים, תשובה סופית מוסמכת ממנכ"ל המשרד.

ענת אסיף: הקמת יחידות סיוע – אמרתי: מכרזים צפויים להתפרסם בפברואר.

ענת אסיף: זו תשובה מהמנכ"ל.

ענת אסיף: כמה זמן מרגע פרסום המכרז ועד הקמת היחידות, בפעם שעברה שדיברנו על זה היה מדובר על חצי שנה.

ענת אסיף: אם רוצים תשובה מעודכנת, שוב, נפנה למנכ"ל.

ענת אסיף: מה עוד היה, לגבי דברים ספציפיים?

ענת אסיף: אני לא זוכרת כרגע.

מנחם בן-ששון: אני מבקש שיהיה דיון נוסף בנושא הזה, עם משרד המשפטים.

מנחם בן-ששון: המשרד לביטחון פנים לא צריך לבוא לדיון, אבל שהדיון יהיה עם מנכ"ל משרד המשפטים, דחוף, בנושא תאריכים וטיפול.

מנחם בן-ששון: למה עשיתי את הדיון הזה ונתתי חודשיים מראש?

מנחם בן-ששון: השרה היתה צריכה לבוא, היא הודיעה ברגע האחרון שהיא לא תבוא.

מנחם בן-ששון: אני לא בטענה, גב' אסיף לא אמורה לדעת תשובות על השאלות.

מנחם בן-ששון: עו"ד ביינוול, את יודעת לתת תשובות יותר טובות?

מנחם בן-ששון: תראו, אני עומד כמו טיפש לפני האזרחים פה.

מנחם בן-ששון: אולי מזלי שחברי הכנסת שעשו את החוק לא נמצאים פה היום.

מנחם בן-ששון: יש לך תשובות מדויקות יותר לגבי תאריכים?

דפנה ביינוול: אנחנו משפטנים ועורכי דין.

מנחם בן-ששון: אני יודע.

דפנה ביינוול: אני באמת משתדלת לשבת בשקט היום, כי גם לי יש הרבה מה לומר.

דפנה ביינוול: אבל הנושאים של מכרזים, לא משנה כמה פעמים בשבוע או בחודש ענת ואני פונות לאמרכלות ומבקשות לדעת מה קורה עם המכרזים – וחוץ מזה יש לנו עוד כמה דברים קטנים שאנחנו עושות.

דפנה ביינוול: אז אומרים לנו שיוצא מכרז.

דפנה ביינוול: אני חושבת שכבר חודשים אומרים כל הזמן שבעוד חודש יצא מכרז.

דפנה ביינוול: הרי אסור לנו – יש שינויים כל כך רבים, ואתם יודעים מה.

דפנה ביינוול: חלקם לא בטוח שהם כל כך טובים.

דפנה ביינוול: כי פעם היתה שיטה שהיה אפשר לגייס אנשים לדברים דחופים, היינו מגייסים אותם ואחר כך מוציאים מכרזים.

דפנה ביינוול: אבל היום אנחנו למעלה משנה או יותר מזה יושבים ואיננו יכולים לאייש תקנים.

דפנה ביינוול: יש תשעה תקנים.

דפנה ביינוול: שישה תקנים של פרקליטים.

דפנה ביינוול: אתה יודע כמה פניות יש אלי?

דפנה ביינוול: יש פרקליטים, או אנשים שגמרו סטז', והם מספרים שלמדו פסיכולוגיה וכו', ומעניין אותם להתעסק בנפגעי עבירות.

דפנה ביינוול: הם שואלים מתי יצא המכרז, ומספרים שהם לא לוקחים עבודה אחרת, בינתיים כי הם מחכים למכרז של משרד המשפטים.

דפנה ביינוול: אני יודעת על אנשים כאלה, שמצלצלים אלינו ומבקשים לעבוד ביחידות הסיוע.

דפנה ביינוול: מעבר לזה, חוץ מלהגיד להם שהמכרז יצא, שיחכו, שכדאי להם לחכות, שזה תפקיד יוצא מן הכלל – שמרכז משפטים ועבודה סוציאלית ופסיכולוגיה – אין מה לעשות.

דפנה ביינוול: כך כתבנו גם במכרזים, שכל אדם שיש לו נגיעה, מעבר למשפטים, גם לעבודה סוציאלית או פסיכולוגיה או כל דבר שיכול לעזור – כדאי לו לגשת לזה.

דפנה ביינוול: אנחנו יושבים עם מעט מאוד התקנים שקיבלנו, אבל זה יותר טוב מכלום, ומקבלים חצי תקן של עובד מינהלי ותקן אחד של פרקליט.

דפנה ביינוול: זה מחכה כל הזמן.

דפנה ביינוול: אסור לגייס אנשים עד שלא יוצאים מכרזים, אתם יודעים את זה.

דפנה ביינוול: ענת כל הזמן בקשר, הרבה יותר ממני, היא כל הזמן שואלת מתי.

דפנה ביינוול: היא מבקשת שאדבר עם פרקליט המדינה, ואני מדברת.

דפנה ביינוול: היא מבקשת שאדבר עם העוזרים, ואני מדברת.

דפנה ביינוול: היא מדברת עם המנכ"ל כל הזמן – זאת התשובה שיש לנו.

דפנה ביינוול: מעבר לכך אני רוצה להוסיף: הפרקליטויות, מעבר לפורום שאני מכנסת כל כמה זמן, וגם מצלצלים ופונים בכל שאלה שמתעוררת, באופן קבוע אני נמצאת גם בפורום פרקליטי המחוזות, ושם אני מדווחת והם מדווחים לי מה קורה בנושאים, כולל פסיקה שיש בנושא נפגעי עבירות וכולל כל מה שהפרקליטויות נתקלות בו.

דפנה ביינוול: אנחנו עם יד על הדופק כל הזמן.

דפנה ביינוול: אלה הדברים.

דפנה ביינוול: חוץ מזה הפרקליטים, באופן אישי, כל עוד אין יחידות סיוע, עושים את הדברים באופן אישי.

דפנה ביינוול: הם מגיעים לקשר עם נפגעי העבירות.

דפנה ביינוול: את כל העבודה שיחידות הסיוע אמורות לעשות עושים הפרקליטים כרגע, על חשבון זמנם והעבודה שלהם.

דפנה ביינוול: זה מה שיש לי לדווח.

ענת אסיף: אני יכולה לומר עוד משפט?

ענת אסיף: לפרוצדורה, לא למהות.

ענת אסיף: התרשמתי מהתגובה שלך ומההחלטה לכנס עוד דיון שיש טרוניה על כך שלא באנו עם לוחות זמנים.

ענת אסיף: אני רק רוצה לומר שהדיווח אומנם לא נשלח במועד אלא מעט באיחור, אבל הדיווח נשלח לוועדה.

ענת אסיף: אם דבר כל כך מהותי כמו מתי בדיוק יוקמו יחידות הסיוע או מתי בדיוק יודפסו החוברות היה כל כך חסר לדיון הנוכחי, היינו שמחים לדעת על זה, והייתי באה עם השלמה לדיווח בשאלות הממוקדות האלה.

ענת אסיף: את זה אני אומרת כהתנצלות, או לא יודעת.

ענת אסיף: שלחתי את דיווח, התייחסנו לתגובות על הדיווח והתכוננו עליהן.

ענת אסיף: לא קיבלתי הרושם שהעובדה שלא נבוא עם תאריך מדויק לגבי תחילת פעילות היחידות, על בסיס מה שכבר כתבנו, זאת הבעיה.

ענת אסיף: באמת לא הייתי מודעת לזה.

ענת אסיף: אז הייתי מדברת אתמול עם המנכ"ל ואומרת לו שהוועדה מחייבת אותנו לבוא עם תאריכים, והיינו מביאים תאריכים.

ענת אסיף: לכן אני חושבת שאפשר לקבל את ההשלמה הזאת בכתב ולא צריך לקבל החלטה ששר המשפטים – שר או שרה, תלוי מתי מדברים על העניין – היה לא בסדר בהכנה לדיון הזה.

מנחם בן-ששון: אני מקבל את הנזיפה, אני לא מסכים לה.

ענת אסיף: זו לא היתה נזיפה.

מנחם בן-ששון: יש לי שלוש הערות מהותיות, אגיד אותן בצורה הלבבית ביותר, אבל חמורות לדעתי.

מנחם בן-ששון: העניין האחד הוא דרך הגעת הדין וחשבון.

מנחם בן-ששון: העניין השני הוא התרשלות המשרד באיוש התקנים, שהצבענו עליה בפעם הקודמת.

מנחם בן-ששון: הדבר השלישי הוא איכון המערכות, שמורכב משלושה פרטי משנה: ראשית החומר הכתוב, שנית השיחות והפנייה לאנשים ושלישית מערכות המחשב.

מנחם בן-ששון: חוץ מזה הכול בסדר.

מנחם בן-ששון: נשאר משהו בחוק?

מנחם בן-ששון: לא.

מנחם בן-ששון: מכיוון שבפעם הקודמת חשבתי שאמרתי את הדברים בצורה חמורה מאוד, ועו"ד אסיף היתה פה ורשמה את הדברים לפניה, חשבתי שפעם אחת שבה אמרתי את הדברים בצורה חמורה תספיק, והדברים נשמעים.

מנחם בן-ששון: טורחים פה 40 איש, כך אני מניח, מסביב לשולחן.

מנחם בן-ששון: מסביב לניירות שלכם עבדו והגיבו 15 אנשים בערך, תגובות טובות יותר או תגובות פחות טובות, ועוד אתמול בערב קיבלנו תגובות והעלינו אותן לאתר.

מנחם בן-ששון: הנושא הזה הוא בבת עין לא כי הוא היחיד עוסקים בו, אלא כי הוא חדש.

מנחם בן-ששון: אמרתי את זה לפני שבעה חודשים.

מנחם בן-ששון: אחת הבעיות שלנו בחוקים חדשים שאנחנו עושים היא שאנחנו לא שמים לב אם הם נכנסים למערכת או לא.

מנחם בן-ששון: הוועדה ראתה לנגד עיניה, בקדנציה הזאת, קודם כול לבדוק איך חוקים חדשים נכנסים לטיפול.

מנחם בן-ששון: כי זה קשה.

מנחם בן-ששון: אין הרבה חוקים שבאו עם תקוות כמו החוק הזה.

מנחם בן-ששון: אני לא מדבר אליכם, אלא בכלל על התופעה.

מנחם בן-ששון: בשנת 2002 כבר היו תסקירים, בשנת 2004 היה חוק מוכן.

מנחם בן-ששון: חיכו שנה, כי לאוצר היו משאלות – בצורה עדינה אני מגדיר זאת – שגרמו לאי-השלמה.

מנחם בן-ששון: לחוק יש עוד שני חלקים לחוק שלא נחקקו, חיכינו להם.

מנחם בן-ששון: אחד נחקק עם תנאים על תנאים.

מנחם בן-ששון: אני לא אומר שזה אסון.

מנחם בן-ששון: יש מקומות שבהם נפגע עבירה הוא לא מישהו בכלל, כי המערכת הפלילית אומרת שהיא תובעת את עלבונו.

מנחם בן-ששון: אילו באמת היתה תובעת את עלבונו.

מנחם בן-ששון: אבל יש הרבה אנשים בצד השני, קרי נפגעי עבירה, שראשית מרגישים שמערכת האכיפה אינה מספקת – וזה לשיחה אחרת, עם המשטרה – וגם מערכת הצדק אינה עושה את הצדק בקצוות האחרים.

מנחם בן-ששון: שוב, אני לא רוצה לרפא כל הבעיות באמצעות הדיווח הזה, שביקשנו לקיים בעוד מועד.

מנחם בן-ששון: וביקשנו לקיים אותו בעוד מועד.

מנחם בן-ששון: שמא תגיד כל הממשלה לא יודעת לעבוד, אז אני לומד את זה.

מנחם בן-ששון: בפעם הקודמת את ההערות שלכם אמרתי בעל פה.

מנחם בן-ששון: כדי לא לשלוח הערות בוטות למשרד המשפטים, עשיתי דבר אחר, שלא נהוג, כתבתי ציון לשבח למשטרה, כתבתי מכתב שבח לשר לביטחון פנים.

מנחם בן-ששון: זה כדי לא להעמיד בצורה בוטה את משרד המשפטים במקום שהיה צריך לעמוד בו.

מנחם בן-ששון: אבל אם לא מבינים באמירה אחת, אין לי ברירה אלא להגיע לאמירה קשה יותר.

מנחם בן-ששון: המצב בתחום הזה קשה.

מנחם בן-ששון: אם לא צריך החוק, לא צריך.

מנחם בן-ששון: לא האוצר מפריע.

מנחם בן-ששון: תמיד נוח להאשים אותו.

מנחם בן-ששון: לא רשות אחרת מפריעה, כי שלושה חודשים היה אפשר לעשות מכרזים, ורק אמצע הדרך, אחרי שלושה חודשים, היתה התקנה החדשה לגבי שינוי שיטת המכרזים.

מנחם בן-ששון: אילו הוציא מישהו את המכרזים בחודש יוני, מועד תחולת החוק או לפני כן, היה אפשר כבר לאייש המשרות.

מנחם בן-ששון: מכאן הרוגז ומכאן הביקורת, וזה רוגז גדול.

מנחם בן-ששון: לא ידעתי שאין לכם תאריכים בתחילת הדיון.

מנחם בן-ששון: האמת שהיא שברגע שראיתי את היעילות בעבודת המשטרה, שיש איש אחד – לא בכיר כל כך, מנה למנכ"ל, שממונה על הדברים, הבנתי איפה זה עומד בסדר העדיפויות, וזה משרד שעוסק באכיפה, לא בצדק.

מנחם בן-ששון: אני לא אומר זאת כביקורת.

מנחם בן-ששון: אבל זה על סדר היום.

מנחם בן-ששון: המשרד האחר היה צריך, במקרה הזה, להביע משהו.

מנחם בן-ששון: אני אומר בכנות, כי אני מכיר זה תשעה חודשים את מי שעומדת בראש הפרויקט.

מנחם בן-ששון: אני גם יודע מה מוטל עליה בחזיתות אחרות.

מנחם בן-ששון: זה סדר עדיפויות.

מנחם בן-ששון: השאלה היא איפה זה עומד בחיים של המשרד.

מנחם בן-ששון: במקרה הזה, אני לא רוצה לבקר אותך כי אני מבין שאת עומדת בפרץ וכשלה ידך.

מנחם בן-ששון: מישהו צריך לעזור, לא לך.

מנחם בן-ששון: את בסדר.

מנחם בן-ששון: את לא נפגעת עבירה.

ענת אסיף: זה בכלל לא עניין שלי.

מנחם בן-ששון: צריך לעזור למי שאין להם פה.

מנחם בן-ששון: הארגונים יגידו דבריהם, אני לא רוצה שהם יגידו את זה בצורה הקשה, לכן אני ניסחתי את הדברים כפי שניסחתי.

מנחם בן-ששון: בשולי הדיווח של המשרד אין לי תשובות מספקות לביצוע.

מנחם בן-ששון: ומי שממונה על הביצוע הוא לא אני, גם לא הארגונים.

מנחם בן-ששון: הממונה על הביצוע היא הממשלה.

מנחם בן-ששון: היא קיבלה כלים לעשות את זה.

מנחם בן-ששון: היא קיבלה חוק טוב, מאופק לטעמי, מתון מדי בשלב הנוכחי לטעמי, אבל אחד לא שואל אותנו על כך בשלב הזה.

מנחם בן-ששון: אנחנו לאחר מעשה.

מנחם בן-ששון: אנחנו לא בשלב החקיקה, אנחנו בשלב הביקורת.

מנחם בן-ששון: ואסור לי להיכשל גם בכך.

מנחם בן-ששון: לכן, עו"ד אסיף, אסור לי להיכשל ברמה הזאת של ביצוע מיידי.

מנחם בן-ששון: אין לי שום מגמה.

מנחם בן-ששון: העליבו אותי מסביב לשולחנות של ועדות בכנסת כשהייתי נציג האוניברסיטאות.

מנחם בן-ששון: אני לא רוצה להעליב אתכם, אני רוצה לעבוד.

מנחם בן-ששון: אמרתי בתחילת הדיון היום שאני מבקש תוכניות עבודה, שנדע איך אנחנו מטייבים מסלולים שניתנו בידינו.

מנחם בן-ששון: את לא יכולה לעזור לי.

מנחם בן-ששון: אני רוצה להסביר לך למה את לא יכולה לעזור לי.

מנחם בן-ששון: את לא יכולה לעזור לי כי בעוד שכאן אני מקבל תשובה עם שובר ועוד מגניבים לי בצד רמז לאוצר – שאם הם לא יאשרו את החוזה הם תקועים ואז יחזרו אלי לבקשת סעד.

מנחם בן-ששון: שמעת את הניסוח.

מנחם בן-ששון: את לא יכולה לנסח ניסוח כזה לא משום שאת לא רוצה, אלא כי אין לך הסמכות לנסח ניסוח כזה.

מנחם בן-ששון: גם לעו"ד ביינוול אין הסמכות.

מנחם בן-ששון: שוב, זה לא כי אתן לא רוצות, אלא משום שזה בגדר סדרי עבודה אחרים.

מנחם בן-ששון: כשצריך לחסוך 5 מיליון ש"ח מתקציב המשרד, להוריד אותו מהסנגוריה הציבורית ומהאגף לסיוע משפטי ולהעביר אותו לאגפים אחרים, המנכ"ל נמצא כאן.

מנחם בן-ששון: אני לא הזמנתי.

מנחם בן-ששון: גם לא דרשתי שהשרה תבוא היום.

מנחם בן-ששון: אבל את הדיון הזה אני לא יכול להמשיך אתכם.

מנחם בן-ששון: אז אתכם אני עוצר.

מנחם בן-ששון: את מורת הרוח אמרתי.

מנחם בן-ששון: אני רק מבקש שנמשיך את הדיון בהיבט אפקטיבי, עם מישהו שיכול לתת תשובות.

מנחם בן-ששון: אם הארגונים ירצו תשובות, אעזור להם, כי אין לי די אנשים שיכולים לצעוק את הצעקה שלהם מהשטח.

מנחם בן-ששון: תאמינו לי, אתן יודעות שאני יודע לצעוק.

מנחם בן-ששון: לא יכול לצעוק יותר משצעקתי עכשיו, ואני באמת לא רוצה לפגוע באנשים שנשלחו.

מנחם בן-ששון: אבל אני לא יכול לקיים את הדיון אתכם.

ענת אסיף: ...

מנחם בן-ששון: תראי, אני מוכן לעסוק בפרק ההיסטורי, למה לא הוגשו מכרזים.

מנחם בן-ששון: אין לזה ערך.

מנחם בן-ששון: אבל אם אני מקבל תשובה שזה ad calendas graecas, כלומר שזה יגיע לאחרית הימים לגבי כל מיני תופעות, זה נקרא לעשות מידת האפשר.

מנחם בן-ששון: אחר כך יגידו שהמדפיס הממשלתי לא עבד, ואחר כך יגידו שהצבע שהורכב לא בסדר.

מנחם בן-ששון: אחר כך יגידו שנכון, היו מכרזים אבל לא היה אפשר להתקדם.

מנחם בן-ששון: אתן לכם דוגמה, כי זה קשור לענייננו.

מנחם בן-ששון: היתה לנו בעיה מסביב לשולחן, אתם אשמים, במירכאות, המועצה לשלום הילד, בהתעוררות שלי לדיון, כי ביקשתם את הדיון הזה – הדיון סביב קציני מבחן.

מנחם בן-ששון: חסרים במערכת של משרד הרווחה 400 איש, אבל חסרים 30 כדי לשחרר לחצים מסוימים.

מנחם בן-ששון: בהנהלת הוועדה, ואני מאשים, שוב במירכאות, את גב' ואג – לא היה יום עם טלפונים שלוש פעמים ביום, לחשב הכללי, לסגן החשב הכללי, למשרד הרווחה, לנציבות שירות המדינה.

מנחם בן-ששון: וכך במעגלים.

מנחם בן-ששון: כמו מסביב לחומות יריחו.

מנחם בן-ששון: מה התוצאה, גברתי?

דורית ואג: יש 30 קציני מבחן.

מנחם בן-ששון: אף-על-פי שלמשרד הרווחה יש חשבונות עם נציבות שירות המדינה, אף-על-פי שיש חשבונות של הפרטת אגפים.

מנחם בן-ששון: אני לא בא להטיף מוסר, אבל יש לנו יכולת שלפעמים אין למערכות אחרות.

מנחם בן-ששון: תיעזרו בנו.

מנחם בן-ששון: אתמול בבוקר היה דיון להצלת נכסי שואה, ממש לא נוגע לשולחן כאן.

מנחם בן-ששון: הם נתקעו לפני כמה חודשים בכל מיני עניינים – אבל אני מרגיש שאני מטיף מדי.

דפנה ביינוול: אפשר להעיר הערה?

מנחם בן-ששון: אפשר להעיר הרבה הערות.

מנחם בן-ששון: עשינו חוק, אם לא נבדוק מה עם החוק, אחרי שעשינו חוק מורכב, לא עשינו מספיק.

דפנה ביינוול: אני מקבלת כל מה שנאמר, רק דבר אחד: כדי שהדברים יהיו ברורים, נושא יחידות הסיוע בא בעיקר להקל על הפרקליטות, שלקחה על עצמה לטפל בנפגעי העבירה.

דפנה ביינוול: אמרו שהפרקליט אינו יכול גם להופיע וגם לעשות את זה.

דפנה ביינוול: זה לא שיש ואקום, הפרקליטות היא שזקוקה ליחידות הסיוע, כי כרגע הם עושים את העבודה.

דפנה ביינוול: אי-אפשר לראות ביחידות הסיוע חזות הכול מבחינת היחס לנפגעי העבירות.

דפנה ביינוול: ההיפך הוא הנכון.

דפנה ביינוול: נפגעי העבירות תמיד מעדיפים, ואנחנו מאמינים שכך יהיה בהמשך, לשוחח עם הפרקליט המטפל בתיק.

דפנה ביינוול: זה מה שנעשה היום.

דפנה ביינוול: ברגע שיחידות הסיוע יגיעו, זה יקל את העומס בפרקליטות.

דפנה ביינוול: אבל זה לא שהיום המלאכה לא נעשית.

דפנה ביינוול: הייתי רוצה לומר את הדבר הזה.

מנחם בן-ששון: ההבדל בין אופטימיסט לפסימיסט הוא לא חצי הכוס הריקה או המלאה.

מנחם בן-ששון: זו תמיד חצי כוס.

מנחם בן-ששון: אבל האופטימיסט לוקח את הכוס ושותה, ומבין שחצי הכוס הריקה, שנמצאת למטה, היא הראשונה שמגיעה לו לשפתיים.

מנחם בן-ששון: וכדי שהנמשל יהיה דומה למשל, במקרה שלפנינו ברור לי ש-50% כבר יודעים לנצל המערכת, בצורה כזאת או אחרת, אבל 50% לא.

מנחם בן-ששון: כלומר, חסר משהו.

מנחם בן-ששון: במקום שאשאל למה 50% לא קיימים, ואין תשובה על זה, כי לא בדקנו איפה הם בינתיים.

מנחם בן-ששון: שוב, אני מלא הערכה למשטרה – וזה חוזר בכל פעם מחדש.

מנחם בן-ששון: קודם העליתי את סנ"צ זיו בדרגה.

מנחם בן-ששון: היא אמרה דברים מסוימים בפעם הקודמת, ולא רק מילאה אותם, אלא מילאה עוד קצת יותר מזה.

מנחם בן-ששון: אני אומר שוב, אין כאן שום מגמה להעמיד מישהו בפינה, אבל יש מגמה לתת תשובה למי שצריך היה לתת לו תשובה לפני 20 שנה, או לפני עשר שנים.

מנחם בן-ששון: ואתם רגישים לכך, אבל קצרה ידכם.

מנחם בן-ששון: אז אני ידכם הארוכה.

אפרת רוזן: אתייחס רק לפן של יחידות הסיוע, והמספר של 50%.

אפרת רוזן: צריך לזכור ש-50% הנותרים, שאנחנו לא יודעים איפה הם – רוב הסיכויים שזה לא קשור לאי-קיומן של יחידות הסיוע.

אפרת רוזן: באמת צריך למצוא למה זה לא נמצא.

אפרת רוזן: בלי להמעיט מהעניין של יחידות הסיוע.

נורית זיו: זה בכלל לא קשור, אני מוכנה להתייחס לזה.

אפרת רוזן: זה בלי להמעיט מכך שיחידות הסיוע צריכות להיות מוקמות לפי החוק, אבל זה לא קשור.

נורית זיו: ...

מנחם בן-ששון: חברים, לא.

מנחם בן-ששון: קודם כול, בחלק הזה קיימנו דיון בלי שקיבלנו את התשובות שביקשנו ממשרד המשפטים.

מנחם בן-ששון: בחלק השני מצבנו נוח יותר.

מנחם בן-ששון: נקיים את הדיון, לא היום, אבל בזמן קרוב מאוד, דחוף מאוד, כדי שנוכל לקבל תשובות מוסמכות.

אפרת רוזן: עוד אמירה אחת לגבי יחידות הסיוע.

אפרת רוזן: מובן שהחוק אומר שיוקמו יחידות סיוע בלשון חובה, אבל צריך לזכור שהפרקליטות לקחה על עצמה להודיע לנפגעי העבירה.

אפרת רוזן: לכן מבחינת היחס לנפגעי העבירה אי-אפשר לראות בהיעדר קיום החוק – ואני לא ממעיטה מהצורך לקיים את החוק כפי שהוא כתוב – פגיעה ישירה בנפגעי העבירה.

דפנה ביינוול: הפגיעה היא בפרקליטות, לא בנפגעי העבירה.

מנחם בן-ששון: תבינו: אם זו לא חובה, אז אמרתי קודם, אני יודע מה לעשות בתשעה תקנים.

מנחם בן-ששון: אני יודע להציע, כי אני לא מנכ"ל המשרד, אבל אני יודע להציע מה לעשות בתקציב הפנוי.

מנחם בן-ששון: הדיון הקודם עדיין חם, לגבי חוסר בכסף קטן לשלם לאנשים שעושים מלאכת קודש.

מנחם בן-ששון: אבל אם כתוב בחוק, צריך למלא אותו, או שתגידו שנשנה את החוק.

אפרת רוזן: לא, אמרתי, בלי להמעיט מהחובה בחוק.

מנחם בן-ששון: אם משרד המשפטים רוצה שנשנה את החוק ונוריד את יחידות הסיוע, נשנה.

דפנה ביינוול: הוא זקוק לזה יותר מנפגעי העבירות.

מנחם בן-ששון: אני זוכר את הדיון הקודם.

מנחם בן-ששון: את דיברת על כך.

מנחם בן-ששון: דובר על ההכשרה.

מנחם בן-ששון: בעקבות הדיון הקודם, בפרק זמן קצר מאוד לאחר מכן הלכתי לבית המשפט העליון ליחידה להשתלמות שופטים.

מנחם בן-ששון: אתם שלחתם אותי להכין שיעורי בית.

מנחם בן-ששון: את זה עשיתי.

מנחם בן-ששון: משהו השתנה בהשתלמויות שופטים.

מנחם בן-ששון: לא כמו שרציתם, יש לי תשובות על השאלות האלה, ואולי נגיע לכך.

מנחם בן-ששון: כל אחד קיבל עליו משימות.

מנחם בן-ששון: אם לא הייתי מצליח, הייתי אומר שאני לא מצליח להתקדם, הייתי אומר זאת לך או לכם.

מנחם בן-ששון: בצד שהיא לא עושה חוקים אלא כמפקחת הכנסת קיימת כדי לעזור במהלך הפיקוח, לא בתחנת הפיקוח אלא במהלכו.

מנחם בן-ששון: לכן, אם נתקעים באמצע, אנחנו יכולים לתת סעד.

מנחם בן-ששון: אם יש בעיות אתיות, אם אדם במדרג לא יכול לפנות ישירות אלא רק שולחים אותו לדווח, נדבר גם עם מי שמוסמך גם לדווח, גם לעמוד באחריות וגם לתת דין וחשבון אחר כך.

מנחם בן-ששון: אני מבין את הבעיה.

מנחם בן-ששון: תתירי לי את הפלונטר.

ענת אסיף: אני רק אומרת שספציפית, בנקודה שממנה התפתחו הדקות הלא נעימות האחרונות, זה היה יכול להיפתר אם אתמול או שלשום היו מתקשרים אלי מהוועדה ואומרים לי: כתבת בדיווח שבכוונכם להכין חוברות, היושב-ראש מבקש לבוא עם תאריך.

ענת אסיף: זה הכול.

ענת אסיף: אני לא אומרת שאנחנו בסדר או לגמרי לא בסדר או חצי לא בסדר.

ענת אסיף: אין ויכוח אתך על ההבדל בין סדרי העדיפויות שאולי יש בין המשרדים לגבי הדרג המטפל בנושאים האלה, ולמה השרה או השר לא פה או המנכ"ל לא פה.

מנחם בן-ששון: לא חסר לי.

ענת אסיף: אין שום ויכוח, אבל ספציפית לנקודת התאריכים – מתי יחידות הסיוע יעבדו ומתי החוברות יודפסו ויהיו במקומות לפי התקנות – זו השלמה פשוטה למסמך שכתבנו.

ענת אסיף: אנחנו פתוחים לקבל הערות, וקיבלנו הערות עד היום.

ענת אסיף: אבל יכולנו לבוא עם התשובה ולא לקבל את המקלחת.

מנחם בן-ששון: גב' אסיף, נכשלתי, צר לי.

מנחם בן-ששון: חשבתי שאת דעתי אני יודע להסביר.

מנחם בן-ששון: חבל.

מנחם בן-ששון: בכל זאת אצטרך לקיים את הדיון.

ענת אסיף: אין לי התנגדות לקיום הדיון עם המנכ"ל, כמובן, שלא יובן שלא נכון, בשמחה.

מנחם בן-ששון: כנראה נכשלתי פעמיים.

מנחם בן-ששון: פעם אחת כי לא הצלחתי להסביר אתמול שהדיון היום הוא פרקטי – או שלשום, או לפני חצי שנה – ולא דיון תיאורטי.

מנחם בן-ששון: דיון שבו לא נוקבים במועדים במהלך הדיווח הוא דיון לא רציני.

מנחם בן-ששון: אם לא הסברתי את זה קודם בעשר דקות, אמרתי את זה עכשיו במשפט אחד.

מנחם בן-ששון: יכול להיות שגם את זה לא הצלחתי להסביר.

מנחם בן-ששון: אז כמו שאמרתי, אצליח לקבל את התאריכים, בזה אני בטוח.

ענת אסיף: גם אני.

מנחם בן-ששון: אם יש הערות שיכולות לעזור לנו בטיוב, בנתונים, בסידור שלהם, בבקשה.

מנחם בן-ששון: אנחנו רוצים לעבור לסעיף השני.

לרה צינמן: אני רוצה להגיב על הכנת דפי המידע והחוברת.

לרה צינמן: נכון שהרבה יותר טוב, באופן תיאורטי, שתוכן חוברת עם הרבה רגישות ועם הרבה פירוט.

לרה צינמן: אבל כפי שאתם רואים, זה רק בתחילת הדרך, וזה ייקח הרבה חודשים.

לרה צינמן: סנ"צ נורית זיו אמרה שהיא בדקה לגבי משפחת ראדה ומשפחת בן חורין, שהן קיבלו כל הדיווח.

נורית זיו: מידע עדכני, יום-יומי, מדרגות נצ"מ ומעלה, עד היום, עד לרגע זה.

מנחם בן-ששון: רק בלי שמות.

מנחם בן-ששון: אנחנו נוהגים כך, משתדלים, לא תמיד מצליחים.

לרה צינמן: לא התכוונתי לדיווח על מצב התיק והחקירה.

לרה צינמן: התכוונתי לזה ששוב המשפחות האלה לא קיבלו מידע שקיים חוק זכויות נפגעי עבירה, הן לא קיבלו דף מידע על חוק זכויות נפגעי עבירה, הן לא קיבלו קוד כניסה למערכת.

לרה צינמן: מזה אחר כך נוצרות בעיות ונוצרים קצרים.

לרה צינמן: יש לי כתבה מ"הארץ".

יעקב בריי: יש לנו מה לעשות בתחום.

לרה צינמן: כתוב בכתבה שאת ההסבר על החוק ועל הזכויות משפחת ראדה קיבלה בפגישה עם פרקליטת המחוז.

לרה צינמן: בינתיים הם פיתחו רמת ציפיות שהם יקבלו תיק חקירה לעיון, לצילום, ונורא התרגזו.

לרה צינמן: דיברתי אתם ושמעתי כמה הם מרוגזים ומאוכזבים וכועסים.

לרה צינמן: את כל זה ניתן היה לחסוך, אם בשלב הראשון, החוקרים, שכל כך הרבה ביקרו אצלם בבית, היו מביאים להם את כל החומר.

לרה צינמן: הם יכלו להדפיס את החוברת מהאתר של משרד המשפטים, הם יכלו להדפיס את הדף שלכם ששם באותיות קטנטנות ולמטה כתוב שזה נוגע גם למשפחות נרצחים.

לרה צינמן: אפילו במצב כמו עכשיו, אני בטוחה שגם בפגישה עם פרקליטת המחוז הם לא קיבלו קוד כניסה.

לרה צינמן: המצב יימשך, הם יעודכנו בפרקליטות ובמהלך המשפט, אבל אחר כך יגיע הרגע שזה יגיע לערעור, לוועדת שחרורים, והם יהיו מנותקים.

מנחם בן-ששון: גב' צינמן, הגדרת את הדברים ב צורה מצוינת.

מנחם בן-ששון: מי עונה?

נורית זיו: ראשית, כבר אמרתי בהתחלה שהנושא של הימ"רים והצח"מים זה הדבר הבא.

נורית זיו: אני משתדלת לקיים.

נורית זיו: אני רוצה להסביר את סדרי הגודל.

נורית זיו: בקנה יש כ-200,000 נפגעי עבירה.

מנחם בן-ששון: אני מבקש שתעני בצורה הפוכה, קודם על המוקד, הנקודה הזאת, כשלתם?

מנחם בן-ששון: הסיפור הזה.

נורית זיו: בנושא הזה כן.

מנחם בן-ששון: עכשיו התיאור המורחב.

נורית זיו: באמת האינפורמציה ניתנה בדרך הכי גבוה, אבל מה שהחוק דורש, מתן קוד וסיסמה ודפי מידע – זה לא ניתן.

נורית זיו: זה ייפתר בכמה תחומים.

נורית זיו: ראשית, הימ"רים והצח"מים קשורים לפל"א, והם לא יכולים להתקדם בתיק אלא אם הגדירו נפגע עבירה.

נורית זיו: וזה יכניס להם את זה למודעות.

נורית זיו: זה נכון שבסדר החומרה של העבירות אלו החמורות ביותר, אבל בקנה יש המון בעיות.

נורית זיו: בשטח יש 70 תחנות ו-200,000 אנשים בשנה בקנה.

נורית זיו: לכן, במספר המועט של האנשים שיש לי, אני צריכה להחליט על סדר עדיפויות, אם ללכת לתחנות או לימ"רים.

נורית זיו: סדרי העדיפויות הם לאו דווקא לפי חומרת העבירה.

נורית זיו: האסטרטגיה שלי, ויכול מישהו לבקר את זה, היתה קודם להכניס את זה למשטרה, ולהרים את המספרים מ-10% ל-50%.

נורית זיו: עשינו את זה.

נורית זיו: בגלל הפל"א, בגלל שזה בכל זאת מתקדם, השלב הבא הוא הימ"רים והצח"מים, ששם העבירות החמורות, אני מסכימה עם זה.

נורית זיו: צריך לדבר לא רק על הזנה, כי זה כבר יקרה, כי הם לא יכולים לעשות שום דבר אחר בלי להזין, אלא על עניין דפי המידע.

נורית זיו: דפי המידע של משרד המשפטים, שאנחנו רוצים דווקא את הנוסח המלא שלהם, ואני מניחה שזה מה שיהיה – לא יופצו בתחנות.

נורית זיו: אני לא רוצה שיהיה מונח בתחנה בתור עוד נייר.

נורית זיו: אני רוצה להפיץ את זה למקומות שבהם דנים בעבירות המסוימות האלה, וזה הימ"רים והצח"מים, שום מקום אחר.

מנחם בן-ששון: האם אני יכול לומר שכשלתם בפרשה מסוימת בצפון משום שהחשיפה היתה מול קצונה בכירה מאוד של המשטרה, שאינה עוסקת בהקצאת קודים או דברים כאלה?

יעקב בריי: לאו דווקא.

נורית זיו: לאו דווקא.

נורית זיו: אני לא רוצה לומר.

נורית זיו: אני לא רוצה להגיד שלו הוא עבד מול רפ"ק ששייך לימ"ר הוא היה מקבל את זה.

נורית זיו: אני יכולה לומר באופן ודאי, משיחות ומהיכרות שלי עם הימ"רים, שהם מאוד ערים לנושא ליווי המשפחות.

נורית זיו: גם בצח"מים וגם בימ"רים הם ערים לכך והם מיידעים.

נורית זיו: יכולתי להביא לפה רמ"חים שאחרי שהאדם כבר נאסר הם ממשיכים להיות בקשר עם המשפחות ומדברים.

נורית זיו: לא כולם, אבל חלק גדול מאוד מודעים לכך.

נורית זיו: מבחינתם הם פחות מחוברים לחלק הטכנולוגי – לחלק דפי מידע ולהזין וכו'.

נורית זיו: הם מחוברים לצורך ליידע ולהיות בקשר עם נפגעי העבירה.

נורית זיו: לכן צריך להשלים את התמונה.

נורית זיו: אצלם המעגל הוא כמו בפרקליטות, שיש בה קשר אישי וקבוע, אבל הנושא ההתחלתי של מתן הקוד איננו.

נורית זיו: מבחינת המשפחות האלה מתן הקוד הוא בעיקר לעניין המאסר.

נורית זיו: אם מלווים אותם במהלך החקירה, ובפרקליטות מלווים אותם במהלך המשפט, למעשה, כשמגיעים לשב"ס יש חשיבות לנושא הזה.

נורית זיו: צריך לסגור קצוות.

רחל הלמן: בחוק זכויות נפגעי עבירה יש לנפגעות הרבה מאוד זכויות, ולנפגעות תקיפה מינית, שאני מנסה לייצג כאן, יש אפילו הרבה יותר.

מנחם בן-ששון: על הנושא השני נדבר מייד.

רחל הלמן: גם בחוק הזה יש להן מעמד מיוחד, עם הרבה זכויות.

רחל הלמן: על זה אני רוצה לדבר.

רחל הלמן: במסמכים שהעברנו התייחסנו לכל הזכויות שיש להן בחוק, שחלקן הן זכויות שיש להן שיור וחלקן הן זכויות שאין להן שיור.

רחל הלמן: אני מבקשת לדבר על זכות אחת, הזכות שלהן לבקש מידע ולקבל מידע משביקשו אותו.

רחל הלמן: הזכות הזאת היא לקבל מידע לא כשהן פונות אל הרשויות האלה, ומדובר בכל הרשויות שמוזכרות בחוק – המשטרה, הפרקליטות, מח"ש, שב"ס ורשויות רפואיות.

רחל הלמן: במסמך שהעברתי אליכם יש 23 פריטים, מהמעצר ועד השחרור מבית הסוהר.

רחל הלמן: בכל הפריטים הנפגעת זכאית, משביקשה זאת, שיתקשרו אליה ויודיעו לה שיש מידע בעניין.

רחל הלמן: השאלה מי מתקשר למי אינה שאלה קטנה, זה לא כמו מה שיש בין בני אדם הרבה פעמים don’t call me, I’ll call you., זה לא עניין של כבוד.

רחל הלמן: מדובר בנפגעת שהגישה תלונה למשטרה.

רחל הלמן: היא פתחה בהליך שיימשך שנים, ובמקביל להליך הזה, גם החיים שלה ממשיכים.

רחל הלמן: היא רוצה להמשיך בשגרה – מנסה, בדרך כלל היא לא מצליחה.

רחל הלמן: הזכות שקיבלה בחוק, ולא במקרה קיבלה אותה בחוק, היא זכות שהמערכות האלה יתקשרו אליה כשיש מידע בעניין.

רחל הלמן: כלומר, היא תנסה לשקם עצמה בצד ההליך הזה, וכשכבר קורה משהו, כולנו יודעים שזה קורה אחרי הרבה מאוד זמן: מוגש כתב אישום אחרי הרבה מאוד זמן, והקראה היא אחרי הרבה מאוד זמן – כל הדיונים בבית המשפט הם תהליך ארוך, של שנים.

רחל הלמן: היא תחייה את חייה כל התקופה הזאת, ומדי פעם ייפול עליה המידע הזה, שצריך להחזיר אותה למקרה, ועושה זאת בצורה נוקבת יותר, המקרה הזה שמפריע לה להמשיך חייה כמו בני אדם אחרים.

רחל הלמן: אם מסתכלים על זה, הרשויות שמדברים עליהן, רשויות אכיפת החוק, חילקו את העניין בין מידע יזום למידע שאינו יזום.

רחל הלמן: כל 23 פריטי המידע שפירטתי במכתב – הם מפורטים בחוק, ובסך הכול עשיתי פרפרזה של החוק – הם פריטים שהיא זכאית לקבל מידע בגינם.

רחל הלמן: היא צריכה לשבת בטח בביתה, לנסות להתנתק מכל העניין, והמשטרה והפרקליטות ושב"ס יתקשרו אליה ויזכירו לה מה קורה ביום מסוים.

רחל הלמן: כל הזכויות הן בעצם בסיס לפעולה שלה, זכות שהיא אמורה להשתמש בה: לבוא לדיונים בבית המשפט, להגיש הצהרת נפגע, לתת את תגובתה על עיכוב הליכים, לתת את תגובתה על עסקת טיעון.

רחל הלמן: אלו זכויות אמיתיות, שהיא קיבלה את הזכות להשתמש בהן, ואמורה להיות להן משמעות בתהליך.

רחל הלמן: את המידע הזה היא צריכה לקבל אליה הביתה.

רחל הלמן: היום אנחנו כמעט שנתיים אחרי שכל החוק נכנס לתוקף, והוא נכנס לתוקף בשלבים.

רחל הלמן: אנחנו שומעים שאולי ביולי זה יקרה.

רחל הלמן: תסלחו לי, היושב-ראש ואחרים אולי לא יודעים, אבל רק לפני שנה סיימתי שירות של 30 שנה במשטרה.

רחל הלמן: המערכת הזאת מאוד יקרה לי, לא מתכוונת לתקוף אותה.

רחל הלמן: יותר מזה, ישבתי בישיבות של הנהלת האגף שדן במערכת הזאת, שלא פועלת, ושמעתי את הדיווחים לאורך שנים.

נורית זיו: המערכת שלנו?

רחל הלמן: כן, המערכת הזאת, בוודאי.

מנחם בן-ששון: אז איך הם מצליחים לטייח את עינינו ולעמוד בציפיות?

דוד רותם: אדוני היושב-ראש, אתה קצת מחמיר אתם.

דוד רותם: הם לא מטייחים.

מנחם בן-ששון: לא, אני חושב שהמשטרה בסדר גמור.

מנחם בן-ששון: אני לא מחמיר עם המשטרה.

רחל הלמן: אומרים לנו כאן שנפגעת יכולה להתקשר למערכת ולבדוק אם האדם שנגדו התלוננה שוחרר ממעצר.

רחל הלמן: מתי היא תתקשר, כל יום?

רחל הלמן: כל שעה?

רחל הלמן: המידע שהפוגע בה שוחרר ממעצר צריך להגיע אליה.

רחל הלמן: כך כתוב בחוק, לא אני אומרת שכך צריך להיות.

רחל הלמן: כך כתוב בחוק וכך צריך להיות.

רחל הלמן: היא צריכה לקבל מידע שביום מסוים התקיים דיון בבית המשפט.

רחל הלמן: המידע צריך להגיע אליה, היא לא צריכה לרוץ אחריו, היא לא צריכה לברר כל יום וכל שעה.

רחל הלמן: כולנו יודעים שהדיונים הם כל שנתיים.

מנחם בן-ששון: תודה, אני לא יכול אלא לחזור ולצטט לך ממה שענו לי במכתב אנשי המשרד לביטחון פנים, בעקבות ההערות החרוצות שלכם גם הפעם – כבר אמרתי לכם בדיון קודם שהניירות מאירי עיניים וההערות הן נקודות מוצא לדיון.

מנחם בן-ששון: כדי לקצר, אחלק תשובת המשטרה לשני מוקדים, מוקד ארעי ומוקד קבוע.

מנחם בן-ששון: לגבי המוקד הארעי, המשטרה ענתה על הערותיכם.

מנחם בן-ששון: דיברנו על המנגנון האוטומטי.

מנחם בן-ששון: הוא לא מספק, והערת את הערותייך.

מנחם בן-ששון: לגבי המקרים החריגים, המשטרה אמרה שהיא הנחתה את חוקריה לקיים את הנוהל כמו שאת מצביעה עליו.

מנחם בן-ששון: בצדק את שואלת בסוף המסמך שלך בכמה מקרים מדובר, כלומר בכמה מקרים כבר היו שיחות יזומות.

מנחם בן-ששון: שנית, וזאת הנקודה המהותית יותר, ושמענו אותה קודם, אמרה המשטרה: יש מסות ויש מסות.

מנחם בן-ששון: כשמדברים במסה הגדולה, 100,000 או 200,000 – המספרים אצלכם – ניתן מסלול, וזה בסדר עדיפות א'.

מנחם בן-ששון: אני לא יודע מה קורה בחדרי החדרים במשטרה, אבל אני כן מקבל את התוצאות.

מנחם בן-ששון: אותי, כמי שמבקר אותם בעבודה, הם הצליחו לשכנע שהם עומדים במסות הגדולות.

מנחם בן-ששון: הם אומרים שיש להם תאריך, והם הצביעו על השלבים שהם צריכים לעבור עד סוף יוני, כדי שלשיחות היזומות יהיה פתרון סוחף.

מנחם בן-ששון: עד לאותו תאריך אמרה גב' זיו שיש מענים ממוקדים לחלק מהנשים שנמצאים במצוקה.

מנחם בן-ששון: אם זה לכולם, אני מניח שלא.

מנחם בן-ששון: אם זה עונה על הבעיה, שוב, אני מניח ששלושה מוקדים ועוד אנשים לא עונים על הבעיה.

רחל הלמן: לא שמעתי שאמרו מהמשטרה שהמוקדים יתקשרו אל הנפגעות.

רחל הלמן: זה לא נאמר.

רחל הלמן: אם זאת התשובה, נשמח ונברך.

מנחם בן-ששון: זה באתר הוועדה, אני קורא משם, מתוך נייר שהורדתי משם.

מנחם בן-ששון: ב-5 בפברואר נשלחה תשובתה של עו"ד קרן גלאון-לחנו, מנהלת המחלקה.

מנחם בן-ששון: זה בתגובה לנייר שלכם.

מנחם בן-ששון: אקרא שני משפטים: "הונחו חוקרי משטרה, בנסיבות חריגות מסוימות, למסור ביוזמתם, בעל פה, מידע לנפגעי העבירה, כמפורט במכתבה של סנ"צ זיו, רמ"ד נפגעי עבירה".

מנחם בן-ששון: אחרי זה הם אומרים: שיחות יזומות זאת המשימה.

מנחם בן-ששון: בהערת אגב העיר לי חבר הכנסת רותם שלא אהיה ביקורתי כל כך כלפי המשטרה.

מנחם בן-ששון: לא הייתי ביקורתי כלפי המשטרה.

מנחם בן-ששון: אולי החמאתי מדי.

מנחם בן-ששון: כשמישהו מציג תוכנית עבודה עם סדר עדיפויות ועם מערכת אילוצים עם שובר זמן לצדה, ובינתיים הכול נעשה לפני הזמן והדיווח קפדני, מה אני אגיד?

רחל הלמן: אדוני, המערכת הזאת עונה לנפגעת כשהיא פונה אליה.

רחל הלמן: עבור שנתיים מיום שהחוק נכנס לתוקף, ולא מצאתי דיבור על זה קודם, לכן אני מוצאת לנכון לומר זאת.

מנחם בן-ששון: ההערה שלך במקום.

רחל הלמן: החוק לא מדבר על פניית הנפגעת למערכת, אלא מטיל על הרשויות לפעול.

רחל הלמן: ולנפגעות אין פתרון בינתיים.

מנחם בן-ששון: עדיין דברי השבח שלי לנייר שלכם עומדים במקומם, כי זאת המערכת שבאמצעותה אנחנו מסננים מה לטיפול.

מנחם בן-ששון: מייד תענו.

נועה ברודסקי-לוי: קודם כול, אני רוצה להדגיש את מה שאמרה עו"ד הלמן.

נועה ברודסקי-לוי: כמעט שנתיים עברו מאז נכנס החוק לתוקף, וכמעט שש שנים מאז התקבל.

נועה ברודסקי-לוי: הוא נדחה במשך כמעט ארבע שנים בגלל התחייבות המשרדים שיעשו את כל הפעולות שעשו עד היום עוד לפני כניסת החוק לתוקף.

נועה ברודסקי-לוי: הם ביקשו לדחות מ-2001 ל-2005 כדי שיהיו מוכנים ויעשו את כל הפעולות שעשו עד עכשיו לפני כניסת החוק לתוקף.

מנחם בן-ששון: למחוק מהפרוטוקול את המחמאות מהפרוטוקול?

מנחם בן-ששון: בסדר.

נועה ברודסקי-לוי: צר לי, אני לא מרגישה שהדברים נעשים כמו שצריך.

נועה ברודסקי-לוי: זה גם מאוחר מדי וגם לא מספיק, בעיני.

נועה ברודסקי-לוי: קודם כול, לפי המידע שמגיע אלינו, הפונים שאנחנו מקבלים דיווח עליהם – כמעט לא קרה שפונים הצליחו לקבל מידע מהמערכת.

נועה ברודסקי-לוי: אולי כי הם לא ידעו להשתמש בה.

נועה ברודסקי-לוי: אני הייתי עם נערה לפני חודש בתחנת משטרה, והיא קיבלה סיסמה, אבל לא הסבירו לה מהם הסיסמה והקוד ואיך אפשר להתקשר למערכת ולקבל את המידע.

נועה ברודסקי-לוי: מעבר לכך, חוקרת המשטרה שנתנה לנו את הקוד אמרה: המערכת רוב הזמן לא עובדת, ולכן אתן לך מספר טלפון של תחנת המשטרה.

נועה ברודסקי-לוי: אלו דיווחים שאני מקבלת לא רק מהפונים אלא גם מחוקרים שיצא לנו לדבר אתם.

דוד רותם: נדמה לי שאתם שוכחים שהאויב של הטוב מאוד הוא המצוין.

דוד רותם: אי-אפשר, גם בתוך שנתיים, לייצר מערכת ולייצב אותה כך שתענה על כל הדרישות.

מנחם בן-ששון: ולחנך את האזרחים.

דוד רותם: נכון, וגם ללמד אותם איך נכנסים למערכת ואיך עובדים אתה.

דוד רותם: לא בטוח שבמשטרה כל השוטרים יודעים.

נועה ברודסקי-לוי: אבל זה אמור להיות נגיש לנפגעים.

דוד רותם: לכן יש כל הארגונים, והם באמת מסייעים מעל ומעבר, וצריך להעלות את פעילותם על נס.

דוד רותם: ואלי בדברים הטכניים הם צריכים לעזור יותר.

דוד רותם: בינינו, אי-אפשר שעל כל נפגע עבירה יהיה שוטר מלווה צמוד, לא נעמוד בזה.

דוד רותם: אם נדרוש את כל זה, המערכת טיפול.

נועה ברודסקי-לוי: אני לא שותפה לתחושה שזה טוב מאוד.

דוד רותם: הטוב מאוד הוא האויב של הכמעט טוב מאוד.

נועה ברודסקי-לוי: התחושה שאני, לפחות, מקבלת מהשטח היא שבכלל לא מצליחים לקבל מידע מהמערכת, ואז למעשה המערכת לא נגישה, והם לא מקבלים מידע באמצעותה.

קרן גלאון-לחנו: היא קיבלה טלפון של חוקר, מה יותר מזה.

נועה ברודסקי-לוי: שוב, אם בכל התחנות היו מקבלים את הטלפון של החוקר והיה אפשר להשיג אותו, מצבנו היה טוב יותר.

נועה ברודסקי-לוי: מעבר לזה, גם מדיווחים שאנחנו מקבלים כאן, ולא רק ממה שאנחנו רואים מהשטח, הבעיות עדיין קיימות.

נועה ברודסקי-לוי: ההודעות היזומות, באמת יש להן חשיבות יוצאת דופן, לא רק משום שנפגעת העבירה לא יכולה להתקשר, היא גם לא יודעת מתי להתקשר.

נועה ברודסקי-לוי: הרי הם לא יודעים מתי הפוגע יצא לחופשה, לכן יש חשיבות גדולה לכך שההודעות יגיעו.

נועה ברודסקי-לוי: עד שיצליחו לשפר את המערכת כך שיהיו הודעות יזומות, הייתי מצפה שהמשטרה תעמוד במוטל עליה ותעשה את ההודעות יזומות באמצעות החוקרים – בצמתים החשובים, כשחשוב לעשות זאת, למשל כשפוגע משתחרר ממעצר.

נועה ברודסקי-לוי: מעבר לזה, רק 50% מהתיקים מוזנים במערכת.

נועה ברודסקי-לוי: שנתיים אחרי כניסת החוק ושש שנים אחרי שהחוק התקבל, זה לא יעלה על הדעת.

נועה ברודסקי-לוי: זה לא יכול להיות שאלו התשובות שאנחנו מקבלים כרגע.

נועה ברודסקי-לוי: מעבר לכך, דפי המידע היו אמורים להיות מופצים גם בתחנות המשטרה, גם בפרקליטויות, גם בתחנות מח"ש ובעוד מקומות רבים, שכתובים בתקנות.

נועה ברודסקי-לוי: הם לא מופצים שם, הם נמצאים באתר האינטרנט.

נועה ברודסקי-לוי: לא לכולם יש גישה לאינטרנט, מעבר לכך,

אברהם מיכאלי: הם כותבים שזה בתחנות משטרה.

אברהם מיכאלי: כך כתוב במכתב.

נורית זיו: תחנות משטרה.

נועה ברודסקי-לוי: הבנתי שזה באתר, זה משהו חדש יחסית.

נורית זיו: זה לא חדש.

מנחם בן-ששון: למה דיאלוג?

מנחם בן-ששון: אתם רושמים, תענו בסוף.

נועה ברודסקי-לוי: תקופה אורכה קיבלנו תשובה שזה באתר האינטרנט.

נועה ברודסקי-לוי: אחת הבעיות בדיווח של משרד המשפטים היא לגבי זה שנפגעי העבירה לא מבקשים את החדר שאפשר להקצות להם לפני העדות.

נועה ברודסקי-לוי: בעיני זה משום שהם לא יודעים על הזכות הזאת, לא משום שלא צריך חדר כזה, לא משום שנפגע העבירה רוצה להמתין במסדרון עם הפוגע.

נועה ברודסקי-לוי: אני חושבת שהם פשוט לא מודעים לזכויות שלהם.

נועה ברודסקי-לוי: הם לא יודעים על זה, הם לא מקבלים את דפי המידע מספיק, לדעתי.

נועה ברודסקי-לוי: הם לא מודעים לזכויות שלהם.

נועה ברודסקי-לוי: לפי מה שאני מקבלת, מה שאני רואה בשטח, המערכת לא נותנת מענה.

מנחם בן-ששון: מה את מציעה?

מנחם בן-ששון: את מכירה את המערכות, את יודעת את היקף הדברים.

מנחם בן-ששון: למה את מצפה מאתנו?

נועה ברודסקי-לוי: אני מצפה שבינתיים החוקרים, בצמתים העיקריים והחשובים יודיעו.

נועה ברודסקי-לוי: אני מבינה שחוקר לא יכול להיות כל יום בקשר עם נפגע העבירה, אבל הוא כן צריך להודיע לו כשהפוגע משתחרר ממעצר.

נועה ברודסקי-לוי: כן, הייתי מצפה שחוקר יודיע את זה.

נועה ברודסקי-לוי: כשמעבירים את התיק לפרקליטות, אני מצפה שהחוקר יודיע על כך לנפגע העבירה, כן.

נועה ברודסקי-לוי: עד שהמערכת תעבוד כמו שצריך ותיצור הודעות יזומות ותהיה נגישה לכולם.

מנחם בן-ששון: את יודעת כמה כניסות היו לאתר?

נועה ברודסקי-לוי: אני מניחה שעשרות אלפים.

רחל הלמן: כניסות סרק.

נורית זיו: את יודעת את זה?

מנחם בן-ששון: גב' הלמן, כבר פעם שנייה שאת אומרת דברים מבוססים מהשטח.

מנחם בן-ששון: כן, גברתי, שאלתי אותך מה את מציעה.

נועה ברודסקי-לוי: אני מציעה שבדברים העיקריים והחשובים, כמו פוגע שמשתחרר ממעצר, להודיע.

מנחם בן-ששון: איך נבדיל בין עיקר לטפל?

נועה ברודסקי-לוי: פוגע שמשתחרר ממעצר, אני חושבת שברור לכולם שבעבירות החמורות אין ספק שהנפגע העבירה צריך לדעת מזה.

נועה ברודסקי-לוי: כשמסתיימת החקירה והתיק עובר לפרקליטות, נפגע העבירה צריך לדעת שמעכשיו הוא צריך לפנות לפרקליטות.

מנחם בן-ששון: בכמה תיקים בשנה מדובר, לדעתך?

נועה ברודסקי-לוי: אני מדברת על העבירות החמורות ביותר.

נועה ברודסקי-לוי: אין לי מידע, הוא בידי המשטרה.

מנחם בן-ששון: בהתחלה, אומנם לא היית, אמרתי שאני מבקש פתרונות מעשיים.

מנחם בן-ששון: תגדירי לנו.

נועה ברודסקי-לוי: בתיקים החמורים ביותר – עבירות מין ואלימות חמורה – לדעתי אלו עבירות מספיק חמורות כדי שיודיעו.

נועה ברודסקי-לוי: שוב, אני לא מדברת על כל התפתחות אלא על הדברים העיקריים.

מנחם בן-ששון: וזאת עד חודש יוני, כשהמערכת היזומה תהיה.

נועה ברודסקי-לוי: כן, זה מה שהייתי מצפה.

נועה ברודסקי-לוי: שוב, אנחנו לא בשנת 2001, עכשיו.

נועה ברודסקי-לוי: הכנסת דחתה זאת במשך ארבע שנים כי המשרדים חזרו ואמרו שהם עובדים ועושים צעדים לקראת כניסת החוק לתוקף.

נועה ברודסקי-לוי: אנחנו שנתיים אחרי כן.

אפרת רותם: אני ממרכז "נגה".

אפרת רותם: אני מצטרפת לדברי חברותי מהארגונים, אני רוצה להוסיף שהמרכז בעיקר מטפל בעבירות מין ואלימות חמורות מהספקטרום החמור ביותר.

אפרת רותם: בתוך הספקטרום הזה אנחנו נתקלים במקרים החמורים ביותר: רצח, אונס, התעללות בקטינים.

אפרת רותם: מהנתונים שלנו, לצערנו רק 10% מהפונים הגיעו שהם מצוידים בקוד ובשם המשתמש, ולא היה להם מושג מה זה אומר.

אפרת רותם: הם פשוט קיבלו דף עם אישור הגשת התלונה, ובזה נגמר העניין.

אפרת רותם: ואני מדברת על ה-10% שכן קיבלו הקוד.

אפרת רותם: ל-90% מהפונים לא היה מושג על קיום החוק ועל הזכויות שלהם, למי יכולים לפנות, איפה התיק עומד.

אפרת רותם: הם הגיעו אלינו כשאין להם מושג.

אפרת רותם: הם הגיעו דרך מרכז הסיוע או דרך המועצה לשלום הילד.

אפרת רותם: מעטים מאוד התיקים שהפרקליטות מפנה אלינו, וגם אז, כשיש קושי בחשיפת חומרים אישיים, מפנים אותם לעורך דין.

אפרת רותם: אנחנו מייצגים אותם מבחינה משפטית, שיעזרו להם.

אפרת רותם: אצלנו שום משפחת נרצחים או מתלוננים בעבירות מין מעולם לא קיבלה מידע יזום, לא מהמשטרה ולא מהפרקליטות.

דפנה ביינוול: מעולם?

אפרת רותם: כן, מעולם לא דיברו אתם.

אפרת רותם: כל הקשר נעשה אך ורק דרכנו, כשאנחנו נכנסים לתמונה.

אפרת רותם: מייד תוכלי להשיב.

דפנה ביינוול: את אומרת שבתיקי רצח אין מידע מהפרקליטות, אני מקווה שאת לוקחת אחריות על מה שאת אומרת.

אפרת רותם: אני לוקחת אחריות.

אפרת רותם: עד שאנחנו נכנסים לתמונה הם אומרים לנו שהם שלא קיבלו מידע על שום דבר.

אפרת רותם: רק מהרגע שאנחנו נכנסים לתמונה הם מתחילים לקבל את אותו מידע.

אפרת רותם: וכמובן, אנחנו יוצרים את הקשר.

אפרת רותם: היחסים בינינו לבין הפרקליטות הם בדרך כלל יחסים אישיים, וכמו שרשמתי במסמך, הם תלויים ברצונו הטוב של הפרקליט, והם לא ממש מרגישים שזו חובה שעליהם לבצע.

אפרת רותם: לגבי ההערה של לרה, על ההגנה של נפגעים.

אפרת רותם: לא מזמן נתקלנו במקרה שמשפחת נרצחים הגיעה לבית המשפט לדיון במעצר וכל האולם היה מלא עד אפס מקום במקורבי הנאשם, משפחתו, חברים.

אפרת רותם: מי שהגיע מטעמם הם ההורים, האחות ושתי נציגות מהמשפחה.

אפרת רותם: לא היה להם מקום.

אפרת רותם: ישבו עליהם, דחסו אותם.

אפרת רותם: כמובן, המקורבים של הנאשם.

אפרת רותם: לא היה עם מי לדבר.

אפרת רותם: כשפנו למשמר בתי המשפט הם אמרו: טוב, הוא כבר יושב, אין מה לעשות, תצטופפו.

קריאה: באיזה בית משפט זה היה?

אפרת רותם: מחוזי תל-אביב.

אפרת רותם: כמובן, אף אחד לא דאג להגיד להם שאולי יש להם זכות להפרדה כלשהי, או לחכות.

קריאה: ההפרדה היא עד לדיון.

אפרת רותם: לא, גם בדיון עצמו הם יכולים להיות מופרדים.

מנחם בן-ששון: תודה.

מנחם בן-ששון: רבותי, תשובות קצרות, אם יש לכם, המשרד לביטחון פנים ומשרד המשפטים.

קרן גלאון-לחנו: מאחר שאנחנו כבר מתקדמים, דווקא דברי הארגונים מחזירים אותי אחורה.

קרן גלאון-לחנו: אני רוצה להזכיר מאיפה התחלנו.

קרן גלאון-לחנו: היה ברור שיישום החוק באמצעות חוקרים עולה כל כך הרבה כסף שזה היה אמור לדחות יישום החוק בכלל.

קרן גלאון-לחנו: לכן הוקמה המערכת הממוחשבת הזאת, שמטרתה לתת מענה ממוחשב בעלות סבירה.

קרן גלאון-לחנו: לכן הגענו עד היום.

קרן גלאון-לחנו: להחזיר אותנו לחוקרים, זה להחזיר אותנו לעלויות שאנחנו לא עומדים בהן.

קרן גלאון-לחנו: משנאמר הדבר הזה באופן כללי, היום בעבירות מין ואלימות חמורה החוקרים מונחים להתקשר לנפגעי עבירה שביקשו זאת.

קרן גלאון-לחנו: יש הנחיות זה מכבר.

קרן גלאון-לחנו: שוב, זה קשור להטמעה.

קרן גלאון-לחנו: מעבר לנושא הזה, הנושא של השיחות היזומות חשוב מאוד, ואנחנו עובדים קשה והוא יקרה.

קרן גלאון-לחנו: אבל עומדים מאחורי הפרשנות של החוק שכבר היום, בניגוד למה שנאמר גם פה, לא ניתן להגיד שהמשטרה לא עומדת בדרישות החוק.

מנחם בן-ששון: כתבתם את זה במכתב שלכם.

מנחם בן-ששון: משרד המשפטים, רצית להעיר משהו, דפנה?

מנחם בן-ששון: לא. 2.

מנחם בן-ששון: דיווח על-פי חוק מגבלות על חזרת עבריין מין לסביבת נפגע עבירה, התשס"ה-2004

מנחם בן-ששון: הסעיף השני שאנחנו מתייחסים אליו בזמן שנשאר לנו, הוא דין וחשבון מטעם שרת המשפטים בנושא מגבלות על חזרת עבריין מין לסביבת נפגע העבירה.

מנחם בן-ששון: אני מוכרח לומר שכאן אני מופתע מעצם הנתונים, שמלמדים משהו על דפוס התנהגות, אלא אם כן החמצנו עניין מהותי.

מנחם בן-ששון: משרד המשפטים, בבקשה.

עמית מררי: לא אחזור על הנתונים, על כל המדדים שעליהם דיווחנו, אני רק רוצה להציג העניין.

מנחם בן-ששון: זכור לכם שבדיון הקודם אמרנו שנטייב מדדים.

מנחם בן-ששון: קיבלנו עזרה, המדדים נעשו מאוד מפורטים, אולי יש משהו להוסיף משהו בשולי הדיון.

עמית מררי: אומר את הדברים באופן כללי, ואם יהיה צורך נחזור על מה שדיווחנו, על הנתונים המפורטים שדיווחנו עליהם בכתב.

עמית מררי: בשנת 2006 נפתחו ארבעה תיקים.

עמית מררי: תיק אחד נוסף מתנהל כבר משנת 2005, וממשיך להתנהל עד היום.

עמית מררי: אין בו החלטה.

עמית מררי: תיק אחד נפתח לבקשת המתלוננת, הנפגעת.

עמית מררי: ארבעת האחרים היו ביוזמת התביעה, הפרקליטות.

עמית מררי: כולם תיקי פרקליטות.

עמית מררי: בשניים מהתיקים ניתן צו המגביל את עבריין המין, בשניהם זה היה בהסכמה.

עמית מררי: בתיק אחד הדיון נדחה, מאחר שעבריין המין טרם שוחרר מאשפוז.

עמית מררי: תיק נוסף נפתח בסוף 2006, זה התיק שבו הנפגעת היתה היוזמת.

עמית מררי: התיק משנת 2005 – זה תיק בעייתי וגבולי מעט.

עמית מררי: האיזונים שבית המשפט צריך לשקול שם מורכבים.

עמית מררי: יש בעיה של יכולת כספית.

מנחם בן-ששון: אם עוסקים בעניינים פרטניים, יש לי שלוש שאלות.

מנחם בן-ששון: ראשית, אנחנו מחכים לתקנות.

מנחם בן-ששון: שנית, מה המשרד עושה להטמעת המודעות.

מנחם בן-ששון: חברת הכנסת לימור לבנת אמרה בדיון הקודם, שאולי הבעיה היא שנשים, בעיקר, אינן מודעות לבעיה ואם ייעשו מודעות לזכויות ולמה שכרוך בכך, נוכל לקבל עוד מעורבות.

מנחם בן-ששון: אני לא מחפש את זה.

מנחם בן-ששון: הנקודה השלישית – אין תקנות, אז מה ההנחיות שנתתם לביצוע החוק?

מנחם בן-ששון: בשולי שתי הנקודות, שנוגעות לתקנות ולמודעות, שאלתי את היועצת המשפטית קודם, כשאנחנו התכוננו יחד לדיון, אם אולי צריך לשנות את החוק.

מנחם בן-ששון: שוב, אולי עשינו טעות בחקיקה בזמנו.

מנחם בן-ששון: הייתי שמח לשמוע תשובות, בעיקר לעניין התקנות.

עמית מררי: נערכו כמה ישיבות לפני כמה חודשים.

עמית מררי: אם מדברים על סדרי עדיפויות, כרגע אנחנו נותנים עדיפות לחוק ההגנה על הציבור מפני עברייני מין, אנחנו מנסים לסיים אותו בחודשים הקרובים, הן מבחינת תקנות והן מבחינת התיקון לחוק שמכניס את השיקום.

עמית מררי: בעולם אופטימלי זה לא היה אמור להיות על חשבון זה, אבל זה המצב.

עמית מררי: אני מניחה שד שנתכנס לדיווח הבא, התקנות יגיעו לאישור.

מנחם בן-ששון: תגידי מתי תהיינה התקנות ונתכנס באופן מיוחד לאשר אותן.

אברהם מיכאלי: מה הסיבה?

אברהם מיכאלי: כבר עברו שנתיים.

עמית מררי: הסיבה היא שיש נושאים כבדים שעומדים על הפרק.

עמית מררי: היו כמה ישיבות, ישיבות בפורומים נכבדים.

עמית מררי: אני מסכימה שצריך להתקין את התקנות האלה.

עמית מררי: התקנות ייצרו קרקע בטוחה יותר למי שרוצה להגיש את הבקשה, הכוונה שאולי תביא ליותר בקשות.

עמית מררי: ועם זאת, בניגוד לחוק ההגנה על הציבור מפני עברייני מין, היעדר תקנות כאן לא מונע את הגשת הבקשות.

עמית מררי: החורים שהתקנות צריכות למלא אינם מהותיים.

עמית מררי: וזאת בלי להמעיט בצורך להתקין את התקנות.

עמית מררי: אנחנו מסכימים לכך ונעשה את מרב המאמצים לעשות זאת בהקדם.

עמית מררי: לגבי היידוע, לדעתנו, וגם חבר הכנסת איתן עמד על זה בדיון הקודם, יש שני גורמים שמביאים למיעוט ההליכים לפי החוק.

עמית מררי: ראשית, תהליך טבעי כלשהו – וכאן תקנות יכולות לעזור במידה מסוימת אבל הן לא כל העניין.

עמית מררי: זה באמת הליך חדש וחדשני.

עמית מררי: כפי שחבר הכסת איתן אמר בדיון הקודם, זה לא רע שאנחנו לא עומדים בפני שטף של בקשות, כי בתי המשפט, כמו הצדדים, לומדים את העניין.

עמית מררי: זה עניין לא פשוט.

עמית מררי: כמו שאנחנו רואים מהתיקים בשטח.

עמית מררי: כאמור, יש תיק שנפתח ב-2005 ולא הסתיים עד היום, כי בית המשפט נתקל בקשיים מעשיים.

עמית מררי: מדובר בעבריין מין שאין לו כסף לעבור דירה.

עמית מררי: הפרקליט פנה ל"עמידר" ולמשרד השיכון כדי שיחליפו לו את הדירה.

עמית מררי: אנחנו נתקלים בקשיים מעשיים שצצים מהשטח.

עמית מררי: זה לא עניין פשוט.

עמית מררי: אנחנו לומדים את החוק.

עמית מררי: בין היתר צצו בעיות של צווי ביניים.

עמית מררי: החוק לא מאפשר הוצאת צווי ביניים, ועד עכשיו צווי הביניים ניתנו בהסכמה.

עמית מררי: זה עוד עניין שנצטרך להשלים את הדיון בו ובמקרה זה גם לתקן את החוק.

עמית מררי: יש פה בעיות שנובעות מכך שהחוק חדשני ואנחנו לומדים ומיישמים.

עמית מררי: לעניין המודעות, לדעתנו העניין הוא הן במודעות של הנפגעים והן בהטמעה אצל הפרקליטים.

עמית מררי: לגבי הנפגעים, הזכות הזאת מופיעה בדפי המידע, לפחות בדפים החדשים, וגם באתר האינטרנט.

עמית מררי: אנחנו מודעים לצורך לעדכן את הנפגעים, במיוחד בסמוך לשחרור.

עמית מררי: לגבי עבריינים שמשתחררים לקהילה, עיקר הבעיה, גם מבחינת המודעות של הפרקליטים, היא לדעתנו בשלב השחרור מהכלא.

עמית מררי: כי אז יש פער בין ההליך שהתנהל, כשפרקליט טיפל בתיק והיה מודע למהלכיו, לבין השחרור, שאולי הוא אחרי שנים, כידוע.

עמית מררי: לכן אנחנו מתכוונים לשבת וליצור מנגנון כלשהו.

עמית מררי: הדברים לא לובנו עד תום, אבל למשל אפשר לקבוע שפרקליט שמופיע בוועד השחרורים ייתן דעתו על העניין ויחשוב אם מן הראוי לשקול זאת בתיק הספציפי.

עמית מררי: צריך ליצור מנגנון שיביא למודעות.

עמית מררי: לגבי נפגעים, כפי שאמרתי, זה גם בדפי המידע וגם באתר האינטרנט.

עמית מררי: יש להניח שכשיוקמו יחידות הסיוע הן יוכלו לתת הכוונה יותר ספציפית.

מנחם בן-ששון: אגיד לכם מה מטריד בממצא.

מנחם בן-ששון: אפשר לומר שאדם לא רוצה לחוות את הטראומה פעם נוספת.

מנחם בן-ששון: בזמנו זו היתה אופציה.

מנחם בן-ששון: את לא הזכרת אותה, ולכן חשבתי שאמצא סעד בהסברים של הארגונים.

מנחם בן-ששון: עדיין, מספר כזה של פניות, הוא לא אופייני.

מנחם בן-ששון: כשמדברים על נפגעי עבירות אחרות, ועל אנשים שתובעים את עלבונם של נפגעים קטינים בסוגיות כאלה, המספר מעיד על כך שזה לא נמצא בשום מקום.

מנחם בן-ששון: לכן יש לקונה כפולה.

מנחם בן-ששון: ראשית אין תקנות.

מנחם בן-ששון: שנית, אם אין תקנות,

אברהם מיכאלי: גם אין מדדים איך לפנות.

מנחם בן-ששון: היום כבר יש מדדים.

מנחם בן-ששון: הייתי מקבל תשובה שהמשרד יצר מערך איתן של חלופה עד לפרסום התקנות.

מנחם בן-ששון: כאן החור גדול.

מנחם בן-ששון: שוב, יש עוד דיונים עם משרד המשפטים, ולכן אזדקק לתאריכים לגבי התקנות.

מנחם בן-ששון: אין סיבה שנשלח אותך לכתובת שעו"ד אסיף כבר הלכה אליה.

רחל הלמן: בסך הכול הוצגו חמישה מקרים בדיווח כאן.

רחל הלמן: מבירור שעשינו שניים מהמקרים הם של נפגעות שלוו לבתי המשפט על-ידי מרכזי הסיוע.

רחל הלמן: הרכזות שלנו לליווי הפלילי דיווחו לי שבשני המקרים, ששם בסוף התקבל צו על-פי החוק, הן שהעירו את תשומת לבם של הפרקליטים לעניין.

רחל הלמן: נדמה לי שבשני המקרים היה מדבור בפרקליטים, אולי באחד מהמקרים היה תובע של המשטרה.

רחל הלמן: הן שהעירו את תשומת הלב לחוק הזה בכלל, להסדר הזה.

רחל הלמן: כפי שהן התרשמו, זה היה חדש לתובעים במשפט – הפרקליט והתובע או שני הפרקליטים.

רחל הלמן: מה שמלמד שאולי – לא בדקתי בהנחיות פרקליט המדינה אם יש הנחיה, אבל אולי אין.

רחל הלמן: ואם יש, אולי צריך לעשות פעולות הטמעה נוספות.

רחל הלמן: אם כי מיעוט מן הנפגעות מגיע למרכזי הסיוע, לצערנו.

רחל הלמן: כמות הנפגעות גדולה בהרבה.

רחל הלמן: אם שניים מחמישה מקרים הם מקרים שאנחנו יזמנו והובלנו, היה אפשר לעשות שימוש הרבה יותר גדול בחוק אם הפרקליטים היו מודעים לזה.

מנחם בן-ששון: את רוצה להציע הצעה מעשית?

רחל הלמן: אני חושבת שנדרשת פעולת הטמעה, להביא לידיעתם של הפרקליטים, בכל דרך אפשרית, שיש חוק כזה.

מנחם בן-ששון: אני עושה משהו לא הגון.

מנחם בן-ששון: סליחה שאני נוקט את זה.

מנחם בן-ששון: את יכולה שלא לשתף אתי פעולה, גב' זיו.

מנחם בן-ששון: אתם השקעתם הרבה בהטמעה בזמנו, אתם רוצים לתת עצות טובות?

מנחם בן-ששון: או זה לא אתי לעשות את זה כאן, מסביב לשולחן.

נורית זיו: העניין הזה מאוד מצומצם, וזה רק על עבירות מין.

נורית זיו: מאחר שיש ביקורת על המשטרה על הדרך שבה אנחנו מטמיעים, ומסתכלים על הכוס הריקה, לצערי, אין לי מה לתרום.

מנחם בן-ששון: יש כאלה ויש כאלה.

מנחם בן-ששון: החדשים גם מדברים על הכוס המלאה.

מנחם בן-ששון: אגב, עו"ד רותם עוד יותר תקיף ממני.

נורית זיו: אני מרגישה עצמי קטנה.

נורית זיו: כנראה יש חכמים ממני.

נורית זיו: שהם ייקחו את הכדור ויציעו הצעות.

מנחם בן-ששון: אני רוצה לשאול את השאלה בעניין המהותי.

מנחם בן-ששון: אילו שאלתי אותך בשיחת מסדרון אם לכם יש תובנות להסביר לי את התופעה שיש רק חמש פניות, וגם הן הרבה בעקבות ארגוני הסיוע – אחרי שעו"ד הלמן חידדה את הדברים.

מנחם בן-ששון: אגב, אולי גם בשלושת המקרים האחרים זה אותו דבר.

נועה ברודסקי-לוי: אחד מהשלושה הוא של המועצה.

אפרת רוזן: לא, כי מדובר על הפרקליטים שיזמו.

אפרת רוזן: מרכזי הסיוע ליוו את הנפגעות, ואנחנו מודים להם על הליווי הזה.

אפרת רוזן: אבל מי שיזם זה הפרקליטים.

אפרת רוזן: גם את זה צריך לבחון, ואולי גם זה מלמד על בעייתיות ביישום החוק.

אפרת רוזן: בכל המקרים למעט אחד הפרקליטות היא שיזמה את הבקשות להטלת מגבלות על חזרת עבריין המין.

אפרת רוזן: זה מעלה את השאלה אם נפגעי העבירה מודעים לזכות שלהם להגיש בקשות.

אפרת רוזן: לדעתי צריך להתמודד עם זה.

מנחם בן-ששון: התשובה היא לא.

מנחם בן-ששון: פניתי אלייך אבל עוד רגע.

נורית זיו: איך הם הגיעו לארגוני הסיוע, בכלל?

מנחם בן-ששון: אני רוצה לחדד שוב.

מנחם בן-ששון: האם אנחנו לא עומדים בפני בעיה שאדם, אישה בדרך כלל, אינו מעוניין לחוות את החוויה פעם נוספת, ולכן הוא לא רוצה לחזור אל המהלך.

מנחם בן-ששון: אמרו שכנראה לא, אלא הבעיה היא בעיית הטמעה.

נורית זיו: קודם כול, בעניין הזה זו אך ורק הטמעה.

נורית זיו: לחוקרים שעוסקים בעבירות מין אנחנו עושים הכשרות של 40 שעות, עם כל מי שיכול להיות קשור לעניין.

נורית זיו: זו רק הטמעה.

נורית זיו: אצלנו לגבי עבירות מין זה אדם שמוסמך לחקור עבירות מין.

נורית זיו: רק האנשים האלה חוקרים.

נורית זיו: אני מניחה שגם בפרקליטויות זה קורה.

נורית זיו: אני יכולה רק להחמיא לעבודת הפרקליטות.

נורית זיו: אני יודעת שהאנשים בפרקליטות שעוסקים בזה הם בדרך כלל אנשים קבועים, והם מאוד מעורים ויודעים.

נורית זיו: אבל אם יש חסר, אפשר לעשות כמה הכשרות רצופות, לדבר שם על כל הנושאים של עבירות המין ולהכניס גם את הנושא הזה.

נורית זיו: בהערת אגב, איך מגיעים לארגוני הסיוע?

נורית זיו: כל מי שהגיע לתחנת המשטרה לחקירה כמתלונן, הקישור שלו לארגוני הסיוע הוא דרך החוקר המשטרתי.

נורית זיו: מי שמגיע דרך תחנת המשטרה, כן.

מנחם בן-ששון: עו"ד הלמן, אלו דפוסים שייסדת כשהיית במשטרה, את לא זוכרת?

נורית זיו: מדברים על שני מקרים מתוך חמישה, או שלושה מחמישה.

נורית זיו: אלו מספרים קטנים.

נורית זיו: אני משתדלת שלא לבקר.

נורית זיו: אני מדברת על מסות מול דוגמאות של שני מקרים מתוך חמישה.

נורית זיו: אז הכלל עובד או לא עובד, מה לומדים מחמישה מקרים?

מנחם בן-ששון: פניתי אלייך כאל אישה חכמה שעשתה עבודה בתחום, כמו שפניתי אל עו"ד הלמן, לא בתוקף סמכות או דרגה או תואר, אלא כאנשים שחיים את המציאות.

מנחם בן-ששון: אתם לפה למי שהעבירות נעשו כלפיהם.

מנחם בן-ששון: אני מחפש את התובנה, איפה החטאנו.

מנחם בן-ששון: חשבנו שהחוק טוב.

מנחם בן-ששון: אולי לא החטאנו.

רינת וייגלר: כמי שליוותה גם את הליכי חוק המגבלות, במהלך הדיונים עלתה השאלה בדבר היישום של החוק מהאספקט הטיפולי שלו.

רינת וייגלר: בצדק אדוני פונה גם לארגוני הסיוע, כי מעניין לשמוע מה ארגוני הסיוע אומרים בעניין זה.

רינת וייגלר: ודאי שיש חלק להטמעה, זה ברור, אנחנו רואים שיש צמתים לאורך הדרך שבהם האנשים לא מודעים לחוק, ויש מקום להגביר ההטמעה.

רינת וייגלר: אבל בניגוד לחוק הגנה על הציבור מפני עברייני מין, ששם הדגש הוא המסוכנות של העבריין, הדגש כאן הוא הנזק הנפשי לקורבן.

רינת וייגלר: במסגרת הדיונים עלתה השאלה אם נכון להטיל את כל כובד משקלו של הצו הזה על הנזק הנפשי לקורבן.

רינת וייגלר: גם מבחינת זכויות הנאשם, ולזה לא אכנס, וגם מבחינת היכולת והצורך והיישום של הצו על-ידי הקורבן, היה סימן שאלה גדול מאוד.

רינת וייגלר: זה דורש חוות דעת, זה דורש מהקורבן להוכיח את התשתית ואת הנזק.

רינת וייגלר: שלא לדבר על החזרה אחורה והטראומה, כפי שנאמר.

רינת וייגלר: אני לא אשת מקצוע בתחום הטיפולי, אבל אני חושבת שיש כאן איזון, או חוסר איזון.

רינת וייגלר: כדי להבין את התופעה צריך לחלק לשניים.

רינת וייגלר: יש להגביר את ההטמעה ועם זאת אני לא חושבת שנמצא עצמנו במצב שבו תהיה הצפה של מקרים.

רינת וייגלר: אני חושבת שהשימוש בכלי הזה יבוא לידי ביטוי טוב יותר בפיקוח שיוטל על עברייני המין, בדרך שיותר תגן על הקורבן מאשר הדרך הזאת.

נורית זיו: יחידת הפיקוח התחילה לעבוד.

עמית מררי: אני רוצה להעיר שני דברים.

עמית מררי: במסגרת ניסיונות ההטמעה תהיה השתלמות לפרקליטים העוסקים בדבר, בין היתר על החוק הזה, על החקיקה החדשה בנושא עבריינות מין.

עמית מררי: זה יהיה באפריל.

עמית מררי: שנית, בהמשך לדברי עו"ד וייגלר, מהמקרים הספורים שכן הגיעו לבית המשפט רואים שבמסגרת השיקולים והאיזונים שבית משפט צריך לעשות, והוא צריך לעשות, בית המשפט נוטה ומעדיף ללכת, אם אפשר, למגבלות לפי חוק ההגנה על הציבור, כי שם האיזונים קלים יותר לביצוע, הן מבחינת מטרת החוק והן מבחינת הכללים.

מנחם בן-ששון: תודה.

אברהם מיכאלי: אני רוצה להגיד רק משפט אחד.

אברהם מיכאלי: הדיון של היום מחזק אצלנו את התחושה עד כמה הדיווחים והפיקוח של הכנסת חשובים לנו.

אברהם מיכאלי: אנחנו תמיד מניחים שהחוקים שיצאו מפה יבוצעו בשטח, בדרך כזאת או אחרת.

אברהם מיכאלי: הגופים המתנדבים, שמדווחים על הדברים, לפעמים לא נעים למשטרה ולפרקליטות את הביקורת הזאת.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא שופכים את התינוק עם המים, אבל אם לא נקפיד בחומרה על ביצוע החוקים בצורה הגיונית, נחמיץ את המטרה.

אברהם מיכאלי: כך לא מתקנים את החוקים ולא מגיעים ליישום בכלל, או מגיעים ליישום לקוי.

אברהם מיכאלי: בסוף החוק על הנייר והכנסת חוקקה חוק שאין לו יישום כמו שצריך להיות.

מנחם בן-ששון: רבותי, ועדת חוקה התכנסה על מנת לקבל דיווח ממשרדי הממשלה, בעצה אחת עם הארגונים, על ביצועם של שני חוקים שנחקקו, אחד הוא חוק זכויות נפגעי עבירה ואחר הוא חוק מגבלות על חזרת עבריין מין לסביבת נפגע העבירה.

מנחם בן-ששון: בשני המקרים קיבלנו דיווחים מהמשטרה וממשרד המשפטים.

מנחם בן-ששון: אנחנו מציינים התקדמות שנעשתה בשני המשרדים, אבל בשני המשרדים עדיין העבודה רבה.

מנחם בן-ששון: עדיין אני מבקש לציין לשבח את טכניקת העבודה של המשרד לביטחון פנים, גם בהיערכות שלו, גם במעמד הגבוה שהמשרד הקנה לנושאים הללו בסדר העדיפויות שלו, גם בתוכנית העבודה המפורטת שקיבלנו מהמשרד לביטחון פנים.

מנחם בן-ששון: הוועדה מבקשת לקבל מהמשרד לביטחון פנים דין וחשבון תכוף ומסודר אחרי השלמתו של כל שלב על-פי התאריכים שהמשרד קבע.

מנחם בן-ששון: אם המשרד נתקל בתקלה כלשהי בביצוע התוכנית שתכנן ומסר, הוועדה מבקשת לקבל דיווח מיידי על התקלה, ולקבל מידע על הדרכים שבהם היא יכולה להיות למשרד לסיוע.

מנחם בן-ששון: אשר למשרד המשפטים, הוועדה מבקרת את לוח הזמנים הלא-החלטי שמשרד המשפטים נתן באשר לביצוע העבודות המוטלות עליו, מביעה דאגה מכך שמרכזי הסיוע לא נבנו, ומצביעה על כך שמשרד המשפטים צריך לבוא עם תאריכים ברורים לגבי השלמת דברים פשוטים – מכתיבת חוברות ההנחיות למשפחות הנפגעים ועד להקמת יחידות הסיוע, שהחוק, לפחות, ראה אותן כנדבך חשוב בפנייה אל משפחות הנפגעים.

מנחם בן-ששון: במקרה הזה נדרשת גם הטמעה של דפוסי תגובה תקינים לעבירות שנעשו כלפי נפגעי עבירה.

מנחם בן-ששון: אבן יסוד בזכויות נפגעי עבירה, גם לגבי עבודת משרד המשפטים וגם לגבי המשטרה, היא הקמת מערכת הפניות היזומות.

מנחם בן-ששון: אף שיש פתרונות טכנולוגיים, לא כל הציבור בשל לפתרונות טכנולוגיים כמו שימוש במערכת אינטרנט, או אפילו פניות באמצעות הטלפון, כפי ששמענו וראינו.

מנחם בן-ששון: לכן אנחנו מאיצים בכל מי שיש בידיו גם התקציבים וגם הפתרונות למגע אנושי חם עם הנפגעים ליישם זאת, אפילו לפני לוח הזמנים שקבעתם לנו.

מנחם בן-ששון: אל הארגונים הוועדה פונה בבקשה שלא לחכות למועדי הדיווח.

מנחם בן-ששון: כשאתם נתקלים בבעיות דוגמת הבעיה שהצביעה עליה נציגת ארגון משפחות נרצחים או בעיות אחרות, לא להמתין עד להגעת הדיווחים לוועדה, אלא לדעת שהוועדה היא מקום הסעד שלכם, שבה אפשר להבין במה עוד אפשר לטייב חוקים שסברנו שנותנים מענה על בעיות.

מנחם בן-ששון: אני מאוד מבקש שנהיה קשובים למה שלמדנו עליו היום באשר למגבלות חזרתם של עברייני מין לסביבה, שמא מה שמתרחש, קרי מקרים ספורים מדי שבהם נפגעים מעבירות מין ניצלו את מה שניתן להם כזכות – שמא העובדה הזאת מלמדת על כך שאנחנו רחוקים בראש ובראשונה מהטמעת זכויות שיש לנפגעים.

מנחם בן-ששון: במקרה זה יש לחשוב על פתרונות, הן בדרך התקנות, שמשרד המשפטים עדיין לא הביא, והן בדרך של עצות אחרות, לא רק ברמת הדיווח שקיבלנו, אלא בשלבים שאפשר יהיה להביא למימוש באמצעות הוועדה.