הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 56, 2007-01-31 13:00

עמירה דותן: שלום לכולם, צהריים טובים.

עמירה דותן: אני יודעת שחלק מכם לא דובר עברית ואני לא יודעת רוסית חוץ מאשר כמה מילים שאני זוכרת מסבתי.

עמירה דותן: נכנסתי לאולם לפני שעה ואני מוכרחה לומר לכם - אני מניחה שמישהו יאמר לכם את הדברים שאנחנו אומרים כאן - שהלב מלא שמחה והתרגשות להיות בחדר הזה, חדר ישיבות של הכנסת, שפונה מכל השולחנות והכיסאות היותר פורמאליים ונותן במה ליצירה, לאומנות, ליופי שלכם וליצירות שלכם.

עמירה דותן: מרוב התרגשות שכחתי את כללי הטקס שלפיהם הייתי צריכה להתחיל ולומר תודה רבה לכבוד מבקר המדינה השופט לינדנשטראוס, שמכבד אותנו בנוכחותו, ליושב-ראש הסוכנות היהודית, מר זאב ביילסקי, לידידי יושב-ראש ועדת ביקורת המדינה חבר הכנסת זבולון אורלב.

עמירה דותן: לחבר הכנסת אורי אריאל, יושב-ראש השדולה למפוני גוש קטיף.

עמירה דותן: לעדיאל, ידידי משכבר הימים, לצביה שנקראה באופן דחוף להגן בבית משפט על נושא אחר של מפונים ולא יכולה להיות איתנו עכשיו אבל היא מקווה להגיע לקראת השעה 2:00 או בודאי לראות את התערוכה היום או מחר.

עמירה דותן: קטונתי, וכל מילה שאומר כאן היא פשוט מיותרת.

עמירה דותן: העבודה שלכם מדברת בעד עצמה, החיוכים שלכם מדברים בעד עצמם.

עמירה דותן: העובדה היא שהכנסת מצאה את הדרך לחבק אתכם, להביא אתכם הנה, לומר לכם יישר כוח על כל מה שעשיתם ובעצם מפה לשלוח בקשה גדולה גם דרך התקשורת, גם דרך ידידי זאב ביילסקי.

עמירה דותן: אני מאוד מקווה שראשי הערים יגיעו לכאן כדי לתת לכם את האפשרות להמשיך את העבודה הזאת.

עמירה דותן: אני מקווה שתימצא הדרך למצוא לכל אחד מכם, או לחלק מהקבוצות שלכם שאתם עובדים ביחד, מקום בערים שבהם אתם גרים כרגע להמשיך וליצור את מה שאתם קוראים לו "הסדנאות".

עמירה דותן: דרך העבודה אתכם למדתי שצריכות להיות סדנאות.

עמירה דותן: זה אחד הדברים שאנחנו מבקשים לקיים דרך התערוכה הזאת, לבקש מכל מי ליבו וכספו יכול - לאפשר לכם את הסדנא וממש לעשות את זה בדחיפות.

עמירה דותן: והדבר הנוסף, הוא מקום, גלריה, כדי להציג את העבודות האלה ולאפשר לכם ליצור עוד ועוד ועוד, כדי להציג ולמכור, להציג ולמכור, כדי שיהיו לכם הרבה מאוד אפשרויות להמשיך לכלכל את דרככם ולנו ליהנות מהאומנות שאתם יוצרים.

עמירה דותן: ואני מאוד מבקשת אדוני וחברי, זאביק ביילסקי.

עמירה דותן: יש מבקרים מהתפוצות שאני יודעת שמבקרים אותנו לעתים מאוד תכופות, ומדובר גם בנוער וגם במבוגרים, ואני מאוד מבקשת לאפשר להם הצצה לעולם המדהים הזה של האומנים.

עמירה דותן: תודה רבה לכם, הרבה יישר כוח.

עמירה דותן: תזכרו שאנחנו נמשיך ללוות אתכם עד שנראה אתכם באותה גלריה מפוארת.

עמירה דותן: אני מזמינה את יושב ראש הוועדה שלנו חבר הכנסת זבולון אורלב לשאת את דבריו.

זבולון אורלב: מכובדיי, האומנים, התושבים לשעבר של צפון השומרון שגורשו מבתיהם, חבריי לנשיאות, בראשם מבקר המדינה, יושב ראש הסוכנות, חברי הכנסת, נציג מינהלת סל"ע.

זבולון אורלב: אני בטוח שיש היום רוב גדול בעם שמבין שנעשה עוול גדול מאוד למגורשי גוש קטיף וצפון השומרון בלי שום קשר לעמדות הפוליטיות שלהם.

זבולון אורלב: העמדות ידועות.

זבולון אורלב: ליד השולחן הזה יושבים מי שחשב שהיה צריך לפנות וליד השולחן הזה יושבים גם מי שחשב שזה אסון, ואני בתוכם, ואני אומר את הדברים בלי שום קשר לעמדות הפוליטיות.

זבולון אורלב: יש היום הבנה, שהיא גם כתובה בדוחות מבקר המדינה, שפעל בזמן אמת וכתב דוחות קשים מאוד על הנעשה, והנעשה גם ברגעים אלה עם מגורשי גוש קטיף.

זבולון אורלב: אנחנו איננו יכולים לקחת אחריות על מעשי הממשלה, אבל אנחנו יכולים לקחת אחריות כחברי כנסת וכפי שאתם רואים ליד השולחן הזה יש חיבור מאוד מעניין של אנשים שהם חברי הכנסת עם דעות שונות, שהתגבשו לעמדה אחת ודעה אחת - לעשות כל דבר אפשרי, כל דבר אפשרי שמותר ושאפשר, בגלוי ובסתר, כדי לתקן את העוול ולהחזיר למגורשי גוש קטיף וצפון השומרון את כבודם, את ביתם, את פרנסתם, את קהילתם ואת כל אשר היה להם במידת האפשר.

זבולון אורלב: מאה אחוזים אף פעם אין ואסור לנו להשלות את עצמנו.

זבולון אורלב: אני חושב שהתערוכה הזאת מעודדת בבחינת אות חיים.

זבולון אורלב: אות חיים.

זבולון אורלב: החיים ממשיכים.

זבולון אורלב: יש אנשים יוצרים ויוצרים ברמה גבוהה, והנפש והנשמה קיימים והם ימשיכו להיות קיימים.

זבולון אורלב: ם ישראל חי וגם אם עלבו עלינו צרות, ובעיות וקשיים, אנחנו מתגברים.

זבולון אורלב: זאת התערוכה.

זבולון אורלב: אנחנו מתגברים.

זבולון אורלב: ותוך כדי הדברים עלה בדעתי רעיון שאולי יהיה החדר שלנו, של ועדת ביקורת המדינה, גלריה.

זבולון אורלב: החדר יהיה גלריה וכל אומן בתורו יוכל להציג וזאת במקום שיהיו לנו קירות חשופים.

זבולון אורלב: אמרתי את הדבר הזה גם כשהייתי יושב ראש ועדת החינוך והתרבות.

זבולון אורלב: לשם כך אנחנו נרכיב צוות עם מנהלת הוועדה חנה פריידן - שאני מודה לך על הטרחה יחד עם ריקי, מזכירת הוועדה.

זבולון אורלב: הן טרחו ועמלו ומגיע לכן הרבה תודה והוקרה.

זבולון אורלב: על כולנו - חברי הכנסת אורי אריאל, עליי, על ניסן סלומינסקי ועל אלדד - יש מפקדת ששמה חברת הכנסת עמירה דותן, תת אלוף במילואים, שהיא יושבת ראש ועדת המשנה וכולנו חיילים אצלה.

זבולון אורלב: לא חשוב מה התארים שלנו, ולא חשוב מה הדרגות, המצב הוא שכולנו חיילים ומגויסים לוועדת המשנה.

זבולון אורלב: כן, סוף סוף יש לי מפקדת.

זבולון אורלב: כולנו מתגייסים למען המשימה.

זבולון אורלב: אני מאוד מברך על היוזמה הזאת.

זבולון אורלב: מאוד התרשמתי מתמונות.

זבולון אורלב: מאחר וגם אשתי מושכת במכחול אני מחשיב את עצמי למבקר אומנות.

זבולון אורלב: כאן יש רמה מאוד מאוד גבוהה ואנחנו נשמח להיות הגלריה שלכם גם בחדר הקבוע של ועדת ביקורת המדינה.

זבולון אורלב: עלו והצליחו.

עמירה דותן: אני מתכבדת להזמין את האיש שבזכותו או בגללו, בגלל היכולת שלו להאיר ולהעיר על דברים שצריכים תיקון וצריכים שיפו, כבוד השופט, מבקר המדינה שלנו, כבוד השופט לינדנשטראוס בבקשה.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: נשיאות נכבדה, אומנים נכבדים.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: אני רוצה להביע את ההרגשה המיוחדת שיש לי כמי שתמיד עוסק בצדדים היותר בעייתיים של המדינה.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: מצאתי היום את ההזדמנות שעמירה דותן וכל החברים שאני כל כך מעריך בכנסת ערכו כדי להציג בפניי את התמונה היפה של ארץ ישראל היפה, של האומנות, של הציור, של הדברים שהם מרנינים כשמסתכלים עליהם ורואים מקרוב שגם אם יש בעיות, מתקיימת פה מדינה נהדרת עם אומנים יוצאי דופן, עם אנשי מדע ועם אנשים בכל התחומים שיצרו את המדינה הזו כמדינה שיש לה גם הווה וגם עתיד יוצא דופן גם באזור וגם בעולם כולו.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: לראות את הציורים שלכם, ואני עברתי עליהם קודם, זה מרנין.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: ראיתי את הכישרון שיש לכל אחד ואחד.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: כמי שאינני מבקר אמנות אלא מבקר המדינה יכול לומר לכם שזה מראה על הכושר האומנותי העצום שטמון בכם.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: אומנות לא יכולה אולי לרפא פצעים, אבל היא יכולה להקל על הציבור.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: כי מי שעוסק באומנות, יהיה זה ציור, תהיה זו אומנות הבמה, תהיה זאת כתיבה או כל נושא אחר, יודע שלאומנות יש את העומק שלה.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: לאומנות יש את היתרון הגדול שהיא כללית, אוניברסלית.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: אני בטוח שאתם בסופו של דבר, תמצאו את מקומכם ושהאומנות שאתם עוסקים בה, הציור, כפי שאמרתי אולי לא תרפא פצעים אבל תקל על הפצעים שנוצרו.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: אני רוצה לאחל לכולכם שתמשיכו בעבודת היצירה כי אנחנו כמדינה נתפאר בה ומתפארים בה.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: אני רוצה להודות לכנסת שפתחה את שעריה בפניכם.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: גם החברה שעמדה בראש הנושא, חברת הכנסת עמירה דותן וכל החברים האחרים שנמצאים פה במסירות שלהם אחד אחד עשו עבודה מצויינת בכך שנתנו לנו אפשרות לראות את היצירות יוצאות הדופן שלכם.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: תרשו לי כמבקר המדינה שפשוט מרגיש רגע של התעלות כאן לומר לכולכם הציירים, האמנים, תודה על מה שעשיתם.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: המשיכו בדרך הזו ותחי מדינת ישראל.

מבקר המדינה מיכה  לינדנשטראוס: תודה.

עמירה דותן: תרשו לי לספר לכם סיפור.

עמירה דותן: לפני כ-21 שנים או 22 שנים הייתי מאוד צעירה אז, פנה אליי זאב ביילסקי, הייתי אז בצבא, ואמר לי שזה מאוד חשוב שאני בצבא, שזה מאוד חשוב שאני אזרחית מכובדת במדינת ישראל, אבל בעולם יש יהודים וכדאי להתחיל ליצור איתם קשר, בין היהודים שבעולם ליהודים שבארץ.

עמירה דותן: אמרתי לו שזה רעיון מאוד מאוד יפה אבל השאלה היא מה אנחנו יכולים לומר אחד לשני.

עמירה דותן: הוא אומר שבדיוק בשביל השאלה הזאת אני אבוא, אפגש ואחליט.

עמירה דותן: קראנו לזה הפורום הישראלי.

עמירה דותן: אז כבר נפגשנו, אז כבר התאהבנו ואני יכולה לומר להם שאני מאוד אוהבת את האיש הזה שעשה ועושה עבודה נהדרת, גם כאשר היה ראש העיר רעננה וגם היום כיושב-ראש הסוכנות היהודית.

עמירה דותן: אני מבקשת שתכבד אותנו בדבריך.

זאב ביילסקי: כבוד מבקר המדינה השופט בדימוס מיכה לינדנשטראוס, ידידי, חברי הכנסת, קהל נכבד.

זאב ביילסקי: בראשית דבריי אני רוצה להתייחס לדבריו של חבר הכנסת זבולון אורלב.

זאב ביילסקי: אמרת שכולנו פיקודים של עמירה ואכן כך הוא.

זאב ביילסקי: היא הייתה הראשונה במדינת ישראל שקיבלה דרגת תת אלוף.

זאב ביילסקי: אישה שקיבלה דרגה כזאת ולכן ודאי שאתה פקוד שלה.

זאב ביילסקי: יישר כוח על העבודה הנפלאה שלכם.

זאב ביילסקי: בשבוע שעבר היינו בסיור בגוש לכיש ואני כבר יכול להגיד לכם כאן שהסוכנות היהודית תעמוד לצידה של ממשלת ישראל ותעזור לה יישב את כל אותם אנשים נפלאים מחדש, אותם אנשים שלא נס ליחם.

זאב ביילסקי: באשר לכם אומנים נפלאים, אני אבוא בדברים עם עמירה על מנת לחשוב איך אנחנו יכולים לגרום לכך שהציורים שלכם יוצגו במקומות נוספים ותוכלו אולי גם ליהנות מפרי עמלכם בכך שזה ייחשף לקהלים גדולים מאוד.

זאב ביילסקי: כפי שהזכירו כאן אכן מגיעות לסוכנות משלחות.

זאב ביילסקי: שוב, יישר כוח לכם ותודה רבה לכם.

זאב ביילסקי: תודה לך עמירה, את פשוט אישה נפלאה.

זאב ביילסקי: אני מוכרח לומר לך שאצלנו בדרך כלל מוצאים את הדברים הלא טובים, אבל מה שאת עושה, על זה מגיע לך יישר כוח.

זאב ביילסקי: תודה רבה.

עמירה דותן: אני לוחצת אותך, אבל באמת אם תוכל לעזור לנו במציאת אכסניה, זה יהיה יוצא מן הכלל.

עמירה דותן: מצטרף אלינו חבר הכנסת זאב אלקין.

עמירה דותן: סיפרתי לכם שההיכרות שלי עם זאב ביילסקי היא של 21-22 שנים.

עמירה דותן: את חבר הכנסת אורי אריאל הכרתי רק כאשר נכנסתי לכנסת אבל זאת אהבת אמת .

עמירה דותן: אני מאוד מודה לו על העבודה המשותפת ועל כך שהוא נושא בגאון כזה את הדגל.

אורי אריאל: שלום לכבוד מבקר המדינה, חברי הכנסת, יושב ראש הסוכנות היהודית, מינהלת סלע, ידידיי, ואחרונים חביבים מאוד המתיישבים.

אורי אריאל: עבורי לפחות זה דבר אחר לגמרי, מרגש מאוד, וכפי שאמרו חבריי אלה סימני החיים.

אורי אריאל: בתוך כל העוול, בתוך כל הבעיות הקשות שאנחנו מתמודדים ומשתדלים לעזור, אתם, כמו גם אחרים אבל בצורה אחרת ומיוחדת, נותנים לנו את הכוח להמשיך לעזור לכם.

אורי אריאל: אנחנו עומדים לרשות

אורי אריאל: כם בכל דבר ועניין שנוכל לעזור וזה מעבר לכל מה שכבר עושים חבריי.

אורי אריאל: זו הזדמנות להגיד לכולם תודה ובראש וראשונה לעמירה שארגנה את התערוכה הזאת ואת הטקס הזה.

אורי אריאל: עזרת השם אנחנו נחזור לשפיות, חזור לחיים ובעזרת השם אולי גם נחזור לבתים, לבתים שאינם, למחוזות היצירה שלכם, ואם לא, אז נמשיך בעזרת השם לעשות ולחזק איש את רעהו ואת הכלל ואת עם ישראל.

אורי אריאל: תודה רבה לכם.

עמירה דותן: אנחנו צריכים לומר תודה רבה לכנסת ולכל העובדים שעזרו לנו לארגן את האולם ולארגן את התערוכה .

עמירה דותן: ודה רבה לעוזרים שלי שבאמת עושים ימים כלילות - יובל לב ורנה יקירה- כדי באמת לאפשר את כל מתן האנרגיה והזמן לפעילות הזו.

זאב אלקין: צהריים טובים.

זאב אלקין: ביקשו ממני לדבר רוסית ואני מבקש את סליחת מי שעוד לא השתלט על השפה הזאת.

זאב אלקין: עמיתיי ביקשו ממני לומר כמה מילים ברוסית כי חשוב להם שכאן במפגש הזה תשמע השפה הרוסית ואני בשמחה הולך לקראתם.

זאב אלקין: צריך להגיד שכאשר עמירה דותן פנתה אליי עם הרעיון לקיים תערוכה, ברור היה לי שזה רעיון מצוין, כמו כל דבר שעמירה עושה, כדי לפתור את כל הבעיות הקשורות בעולים.

זאב אלקין: עבורי זה היה גם סימבולי מפני שההיסטוריה של האנשים האלה היא דוגמא - שבארץ לא מדברים עליה הרבה ולדעתי צריך לדבר על זה - לתרומה הענקית שהעלייה מרוסיה הביאה לא רק לפיתוח אומנות בישראל אלא גם כמדינה ולמה שקורה ביהודה ושומרון.

זאב אלקין: אני עצמי מתנחל ובשבילי זו לא מילה גסה.

זאב אלקין: אני חושב שהעלייה מרוסיה לא נראית לעין אבל בלעדיה הרבה דברים שקורים היום ביהודה ושומרון לא היו קורים.

זאב אלקין: בהקשר הזה, הרעיון שהתערוכה הזו תהיה מוקדשת לאמנים משא-נור נדמה לי נכון מאוד להדגיש את החשיבות שהעלייה מרוסיה הביאה להתיישבות בארץ ישראל.

זאב אלקין: משמח אותי שהיום בכנסת התארגנו אנשים בלי שום קשר לאידיאולוגיה בנושא ההתנתקות.

זאב אלקין: היו כאלה נגד, היו כאלה בעד, והיום נציגים ממפלגות רבות מבינים שהמדינה לא עשתה הרבה ממה שהייתה צריכה לעשות על מנת שהמפונים יעמדו על הרגליים וימשיכו את חייהם במדינת ישראל.

זאב אלקין: לכן נדמה לי שדווקא התערוכה הזו היא סימן שהחיים צריכים להימשך למרות הכל.

זאב אלקין: זה גם סימן שאנחנו צריכים לעשות הרבה כדי שחיים אלה יימשכו.

זאב אלקין: אני רוצה לומר לכם שהאנשים שיושבים כאן - גם עמירה שהיא ראש תת ועדה בכנסת, אורי אריאל ואנשי כנסת אחרים שעושים הרבה מאוד - אנחנו כולנו נמשיך לעשות ככל יכולתנו כדי שהמדינה תעשה כל מה שהיא חייבת לעשות למפונים.

זאב אלקין: לכולם אני מאחל שלמרות הקושי והטראומה, תמשיכו ליצור, לעבוד וליישב את המדינה הזאת כי היא זקוקה לזה מאוד.

זאב אלקין: תודה רבה.

עמירה דותן: תודה רבה.

עמירה דותן: אני יודעת מה עבר עליכם מתוך קריאה ומתוך שמיעה.

עמירה דותן: הדובר הבא שלנו, ידידי חבר הכנסת אריה אלדד, מכיר את זה בגלל שנקרא בחוויה.

עמירה דותן: אני חושבת שבזה הוא יעשיר אותנו וגם יברך אותנו.

אריה אלדד: חיפשתי סיבה להיותי כאן ולא משום שהסיבה העיקרית היא שאני לא יודע לצייר.

אריה אלדד: הגעתנו לשא-נור כחלק מהמאבק למנוע את ההתנתקות אבל מצאתי שם אצלכם עולם שלם.

אריה אלדד: מצאתי מיקרו קוסמוס של ישראל יפה.

אריה אלדד: כפר יהודי קטן מוקף הרבה כפרים ערבים עוינים מאוד עם הרבה אבנים ובקבוקי תבערה וירי, מעשי רצח, דרכים משובשות שמהוות סכנה, ויהודים מסכנים את חייהם כדי לקיים מצוות יישוב ארץ ישראל.

אריה אלדד: ובתוך כל אלה הגלריות שלכם.

אריה אלדד: סדנאות האומנות שלכם.

אריה אלדד: פסלים,, ציירים ויוצקי תבליטים עולים מברית-המועצות, שכל היופי סביב זורם דרך העיניים שלכם אל בדי הציור ואל חמוקי הפסלים.

אריה אלדד: באתי לשא-נור בשביל המאבק ומצאתי אתכם שם, אנשים נפלאים, אמנים שרואים את העולם בראייה של יוצרים, שיודעים לערבב את היופי החיצוני עם היופי הפנימי שלהם ולצקת גם את האיום החיצוני עם הפחד האישי, ולהביע אומנותית רגשות, מצוקה, חרדה, תקווה ועם כל מה שהיה שם מבחוץ עם קשיי היום יום והנרצחים בחומש.

אריה אלדד: לא ראיתי שום שנאה בעבודות שלכם.

אריה אלדד: הבולדוזרים שהרסו את הכול, הרסו גם את המיקרו קוסמוס של שא-נור.

אריה אלדד: התשובה של ממשלת ישראל ליצירה שלכם, לאומנות שלכם ולבניין, הייתה תשובה אנטי-ציונית, אטומה, מרושעת, תשובה של הרס.

אריה אלדד: כשם שהבניין הוא התשובה היחידה להריסה, והיצירה מחדש היא התרופה להשמדת היצירה, אין לי ספק כי נשוב לשא-נור לקומם אותה מחורבותיה ונשוב לחומש, חומש תחילה ואז תשוב ותפרח גם האומנות.

אריה אלדד: אי אפשר לדכא את הבניין, אי אפשר להשמיד את היצירה.

אריה אלדד: תודה רבה לכם.

עמירה דותן: חבל שאתם לא מבינים עברית כי חבל לא לשמוע את העברית של אריה אלדד, את המילים שלו.

עמירה דותן: אריה הוא אריה.

עמירה דותן: תודה רבה למינהלת סל"ע על הסיוע, על העזרה ועל הגיבוי בהפקת הקטלוג הכול כך יפה הזה.

עמירה דותן: אני חושבת שזה קטלוג יפהפה.

עמירה דותן: מגיע לכם המון יישר כוח על העיצוב, על החוכמה, על הצבעים, על הכול.

עמירה דותן: זה גם נותן ביטוי לשא-נור וגם נותן ביטוי ליצירה.

עמירה דותן: אני מקווה מאוד שנוכל להפיץ אותו ושזאת תהיה הדרך שלכם להגיע להרבה הרבה מאוד אנשים.

עמירה דותן: כפי שאמרתי צביה מאוד מתנצלת ואולי היא תוכל להגיע יותר מאוחר אבל יש לנו את עדיאל שבעצם הוא הזרוע המבצעת.

עמירה דותן: שוב, תודה רבה עדיאל.

עדיאל שמרון: חברי נשיאות נכבדה, ואומנים יקרים.

עדיאל שמרון: אני שוב מתנצל בשם צביה.

עדיאל שמרון: כמו שאמרה עמירה דותן, היא מאוד רצתה להגיע אבל לא יכלה.

עדיאל שמרון: מאחר ואני כמעט אחרון הדוברים, אשתדל להיות מאוד קצר ותמציתי.

עדיאל שמרון: אני מבקש קודם כל לנצל את ההזדמנות לברך, או אולי להסביר קצת לאנשים שלא מכירים את שיתוף הפעולה יוצא הדופן שקיים בין מינהלת סל"ע לוועדה לביקורת המדינה ובמיוחד עם ועדת המשנה לטיפול במפוני ההתנתקות.

עדיאל שמרון: אנחנו הגוף המבוקר ואנחנו אלה שהרבה מן הביקורת מופנית אליו אבל למרות כל זאת כולנו מתעלים מעל הדברים האלה ומצליחים בעזרת חברי הוועדה לדחוף במקומות שצריך לדחוף ובסופו של דבר הוועדה מסייעת לנו בהרבה תחומים להגיע למקומות אליהם אנחנו רוצים להגיע ולאפשר לנו לסייע למתיישבים בצורה יותר טובה, ועל זה אנחנו רוצים להודות בהזדמנות זו.

עדיאל שמרון: ביחס לאותם 16 אומנים יקרים שמציגים את יצירות האומנות שלהם פה היום.

עדיאל שמרון: אני חייב לומר, ככל שתפקידי מרשה לעצמי לומר, שהאומנים קצת נפלו בין הכיסאות.

עדיאל שמרון: גם החוק וגם הכללים לא כל כך יודעים איך לטפל באותם אומנים שחלקם לא התגוררו ביישוב, חלקם כן התגורר, חלקם רק פעל במקום, לחלקם היה את הסטודיו שלהם במקום אחר, ולחלקם היה סטודיו בשא-נור ואכן שנם קשיים על הרקע הזה.

עדיאל שמרון: אנחנו לאט לאט מנסים להתגבר על כל הבעיות ואני שמח שהתאפשר לנו במהלך התערוכה הזאת לסייע גם חומרית וגם במובנים אחרים בקיומה של התערוכה.

עדיאל שמרון: אנחנו ממשיכים להיות בקשר עם האומנים ולמצוא את הפתרונות לאלה שעדיין לא באו על פתרונם.

עדיאל שמרון: כדי להרגיע את אדוני, כבוד מבקר המדינה אני חייב לומר שכל הסיוע שאנחנו נתנו היה בהתאם לכל ההוראות וההנחיות של החשב הכללי.

עדיאל שמרון: את הנקודה הזו אפשר לפתור כבר עכשיו.

עדיאל שמרון: אני באופן אישי מכיר את שא-נור, את כפר האומנים שא-נור, מהשירות הצבאי שלי בסדיר ובמילואים הרבה שנים.

עדיאל שמרון: את הגלריה של יוליה ואת אותם רימוני יד שנמצאים כאן אני זוכר מלפני 15 שנה ואולי אפילו יותר.

עדיאל שמרון: אני מקווה שבמשהו סייענו ונמשיך לסייע במה שאנחנו צריכים.

עדיאל שמרון: אנחנו מודים לכולם.

עמירה דותן: אני חושבת שאתם תצטרפו אליי במחיאות כפיים עת נבקש מארקדי ליפשיץ להיות אחרון הדוברים כנציג האומנים.

ארקדי ליפשיץ: אומרים לי לדבר בעברית ולכן אהיה מאוד קצר.

ארקדי ליפשיץ: תודה למכובדים שיושבים כאן על שהגעתם לתערוכה שלנו.

ארקדי ליפשיץ: לא אודה לכולכם, כי הרשימה ארוכה מאוד.

ארקדי ליפשיץ: התערוכה הזו שלנו היא תערוכה של פרידה, פרידה מהתקופה, מהכפר, ואני חושש שעכשיו הקבוצה הזו תחדל מלהתקיים.

ארקדי ליפשיץ: וכל אחד ילך בדרכו, דבר שמעציב אותי.

ארקדי ליפשיץ: פני עשרים שנה, כמו שעמירה אמרה, כשהיינו צעירים ויפים, התאספנו, הגענו למקום הזה והתאהבנו בו ממבט ראשון בגלל היופי שלו.

ארקדי ליפשיץ: הוא היה קצת הרוס, לא מסודר אבל היה מקום ממש ציורי ויפה.

ארקדי ליפשיץ: מי שהגיע לשם, כבר נשאר שם.

ארקדי ליפשיץ: היו כל מיני זמנים שם, היו זמנים שמחים, היו גם ויכוחים, ואני כבר לא מדבר על בעיות שנוצרו עקב האינתיפאדה ועל כל מה שהרס לנו את כל הכיף להיות שם.

ארקדי ליפשיץ: הגענו לתערוכה הזאת ואני לא יודע מה יהיה בהמשך.

ארקדי ליפשיץ: בינתיים, תודה רבה.

עמירה דותן: מר ליפשיץ, בעברית אומרים כל פרידה זו התחלה חדשה והתחלה יותר גדולה ויותר מוצלחת.

עמירה דותן: תודה רבה.

עמירה דותן: חברים, אנחנו ממשיכים ליהנות מהאומנות הנהדרת שלכם.