ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 153, 2007-01-30 12:30

משה שרוני: שלום, אני פותח את הישיבה.

משה שרוני: רשות הדיבור למשרד הבריאות.

מאיר ברודר: הצעת חוק שירותי אמבולנסים, מטרתה להסדיר את שירותי האמבולנסים הפרטיים ולעגן את הפעלתם בחקיקה, במטרה עיקרית להבטיח ששירותים יינתנו בדרך נאותה בידי צוות מקצועי ומיומן.

מאיר ברודר: במשך שנים רבות שירותי האמבולנסים נתנו באופן בלעדי על ידי מד"א, אבל במרוצת השנים שוק האמבולנסים הפרטיים הלך והתפתח.

מאיר ברודר: כיום יש כ-130 חברות שבבעלותן 400 אמבולנסים שפועלים מדן ועד אילת.

מאיר ברודר: אני חושב, שאין מחלוקת על זה ששירות האמבולנסים הוא שירות חיוני לציבור, והפעלתו מחייבת קיום תשתית כלכלית ופיזית של נותן השירות.

מאיר ברודר: השירות יינתן על ידי אמבולנסים שיש בו את הציוד הנדרש והצוות המקצועי הנדרש.

מאיר ברודר: אחת המטרות העיקריות של החוק הזה, זה למנוע את הישנותם של המקרים בהם הטיפולים ניתנו על ידי צוות בלתי מקצועי בלי הכשרות ובלי ציודים, וכתוצאה מזה נגרמו נזקים למטופלים.

רן כהן: האם עד היום ישנה הפקרות?

מאיר ברודר: הפקרות מוחלטת לחלוטין.

משה שרוני: רן, אם אתה חושב שאם יהיה חוק הפקרות לא תהיה, אתה טועה.

משה שרוני: האם למשרד הבריאות יש מפקחים על זה?

משה שרוני: העיקר שהם מוציאים חוק.

רן כהן: אם אתה ואני לא נאמין בכוח החוק, אז מי יאמין.

מאיר ברודר: התחום של הפעלת שירותי אמבולנסים באמת לא מוסדר בחקיקה, בעוד שאמבולנסים של מד"א כן מסודר בחוק מגן דוד אדום.

מאיר ברודר: הפעלת האמבולנסים הפרטיים לא מוסדרים בחקיקה.

מאיר ברודר: כיום יש הסדרה מאוד חלקית.

מאיר ברודר: יש תקנה אחת בתקנות התעבורה, שקובעת שרישיון לאמבולנס יינתן באישור משרד הבריאות.

מאיר ברודר: בעקבות הסמכות הזאת המשרד קבע נהלים, מתי הוא נותן את האישור ומתי לא.

מאיר ברודר: ההסדרה הזאת היא חלקית בלבד, ההסדר הנדרשת היא רחבה הרבה יותר.

מאיר ברודר: מה עוד שההסדרה הזאת נתקפה בבית המשפט בעתירה מנהלית, ובית המשפט קבע שם שהמשטר והרישוי שמשרד הבריאות העניק במשך השנים הוא לא חוקתי ופוגע בחופש העיסוק, וקרא למשרד הבריאות לחוקק חוק.

מאיר ברודר: זה בעצם החוק שאנחנו מביאים כאן היום.

רן כהן: האם החוק הזה יחול גם על כל אלה שהיום מפעילים?

מאיר ברודר: כן.

רן כהן: כלומר, הוא רטרואקטיבי.

רן כהן: גם על מד"א?

מאיר ברודר: לפי תפיסתנו לא, אבל זאת סוגיה נפרדת.

רן כהן: מד"א פועלת על פי חוק.

מידד גיסין: השאלה אם מד"א כולל את כל מה שאתם מציעים בחוק הזה.

מאיר ברודר: אנחנו עדיין בשלב של הקדמה.

משה שרוני: למה לא מצאתם לנכון שהסוגיה הזאת גם כן תהיה בתוך זה?

משה שרוני: למה אחר כך צריך לעשות חוק מיוחד למד"א?

רן כהן: לא צריך.

רן כהן: יש חוק.

רן כהן: אי אפשר לא לעשות איזשהו קשר בין חוק שבא להסדיר את עבודת האמבולנסים בכל הארץ לבין חוק מד"א.

רן כהן: אתם משרד הבריאות.

רן כהן: האם אתם רוצים לקיים פה שתי מערכות שונות לחלוטין.

מירי כהן: יש שוני בין הדברים.

רן כהן: משרד הבריאות רוצה שבאמבולנס אחד יהיו דברים שאינם קיימים במד"א?

רן כהן: או שהוא רוצה שבמד"א לא יהיו דברים שישנם באמבולנס אחר?

מירי כהן: למד"א יש תפקידים, ואנחנו מצפים מהם לרמת פירוט וסטנדרט יותר גבוה.

רן כהן: לא הצעתי לבטל את חוק מד"א.

רן כהן: זה ברור לי לגמרי שחוק מד"א הוא חוק יותר מקיף ויותר רחב.

רן כהן: השאלה, מדוע לא ליצור היקש בין חוק מד"א לבין החוק הזה.

רן כהן: אני מבין שאין שום היקש.

מיכאל דור: הדרישות המקצועיות הן זהות.

מיכאל דור: הלוואי שכל האמבולנסים הפרטיים יעמדו בסטנדרטים שמקובלים במד"א.

משה שרוני: האם אתה רוצה להגיד ששח"ל לא עומד בסטנדרט הזה?

מיכאל דור: בפירוש כן.

מיכאל דור: חלקם עומדים ובחלקם יש אפילו דברים טובים יותר.

מירי כהן: אנחנו אומרים שזה בלתי סביר שאנחנו ניתן ביטוי ברמת האמבולנס הבודד למד"א.

משה שרוני: אני לא מתייחס לזה כל עוד אתם לא כללתם את זה בפנים.

משה שרוני: אין שום טעם שאני אתחיל להתווכח איתך.

מירי כהן: אנחנו מוכנים לדבר על זה.

משה שרוני: כרגע לא.

מאיר ברודר: אני ממשיך עם דברי ההסבר להצעת החוק.

מאיר ברודר: היום זה מוסדר בהסדרה מאוד חלקית.

מאיר ברודר: גם ההסדרה הזאת לא קיימת היום, כי בית המשפט ביטל לנו את ההסדרה הזאת.

מאיר ברודר: הוא קבע שההסדרה היא לא חוקתית והוא קרא לנו לחוקק חוק, וזה מה שאנחנו עושים היום.

מאיר ברודר: בתוך כך בית המשפט ביטל לנו את הנהלים שלפיהם עבדנו במשך השנים.

מאיר ברודר: היום התחום הזה פרוץ לחלוטין.

מאיר ברודר: בית המשפט גם ביטל את הנהלים שלפיהם עבדנו במשך שנים, ולכן קיימת החשיבות הגדולה לקדם את הצעת החוק הזאת בהקדם.

מאיר ברודר: באמת התחום הזה פרוץ לחלוטין.

מאיר ברודר: אני אגע עכשיו בכמה נקודות עיקריות.

מאיר ברודר: הצעת החוק קובעת לראשונה חובת רישיון ממשרד הבריאות.

מאיר ברודר: בהתאם נקבעו הסמכויות לקבוע מה יהיו הסטנדרטים, הן לגבי אנשי הצוות, כמה אנשי צוות יהיו בכל אמבולנס, מה תהיינה דרישות ההכשרה מכל איש צוות, נקבעו סטנדרטים לגבי הציוד הרפואי בכל אמבולנס, הפעלת מוקד קשר ועוד תנאים וסטנדרטיים, כאשר המכנה המשותף של כולם זה שהטיפול ייתן טיפול מיטבי.

מאיר ברודר: כל המטרה היא לשמור על בריאות ושלום הציבור.

מאיר ברודר: ישנם תנאים נוספים, שמבקש הרישיון לא יהיה בעל עבר פלילי, וחובת ביטוח אחריות מקצועית שאם ייגרם נזק למטופל תהיה לו יכולת להיפרע מהחברה.

מאיר ברודר: המטרה של כל התנאים זה לשמור על בריאות ושלום הציבור.

מאיר ברודר: בהתאם לזה מוצע לקבוע סמכויות פיקוח למשרד הבריאות, סמכויות ענישה שכוללות גם סנקציות פליליות ומנהליות שינקטו כל אימת שהישירות יינתן בניגוד לחוק ויסכן חיי אדם.

מאיר ברודר: אגב, אלה סמכויות שאין לנו היום, ולכן יש לנו קושי אדיר להתמודד עם אותן חברות חאפריות שמפעילות אמבולנסים בלי רישיונות, בלי הכשרות, בלי הציוד.

מאיר ברודר: אני מבטיח לך, אדוני היו"ר, שגם בשעה הזאת חברות כאלה פועלות.

מאיר ברודר: זה לא רק חברות שאתה רואה פה.

מאיר ברודר: פה יושבים נציגים של החברות המעולות שבמעולות במדינת ישראל.

מאיר ברודר: המטרה שלנו היא ליישר קו, שכל החברות יפעלו כמו החברות האלו.

מאיר ברודר: לכן, אנחנו מבקשים לקדם את הצעת החוק הזאת בהקדם ככל שניתן.

משה שרוני: מי יאכוף את החוק הזה?

מיכאל דור: האגף שלי.

מיכאל דור: יש לנו פקח אמבולנסים, שעושה סיורים בצורה סדירה ובקרות פתע.

רן כהן: רק פקח אחד?

מירי כהן: זה לא מספיק.

מיכאל דור: זה לא מספיק.

מיכאל דור: הוא עומד בקשר קבוע עם משרד התחבורה, עם המשטרה – בעיקר באזור הצפון ששם מתרכזות הבעיות הכי קשות שלנו.

מיכאל דור: אנחנו כל כך לחוצים בנושא הזה בהיעדר חוק.

מיכאל דור: בית המשפט קצב לנו זמן, התהליך לא הסתיים וקיבלנו כעס רב מאוד מבית המשפט על כך שהדבר לא הגיע לסיומו.

מיכאל דור: כדי לעשות את החוק טוב יותר, אנחנו מבקשים לא לשאוף למצוין ובגלל זה לעכב את הטוב מאוד.

משה שרוני: אני מבין, שאתם רוצים קודם להעביר את החוק, ואחר כך שיהיו הרבה תיקונים.

מיכאל דור: ישנה נקודה עקרונית שהיו"ר העלה.

מיכאל דור: הדברים האחרים מקובלים גם על הצוות המשפטי של הוועדה.

משה שרוני: יש כמה דברים שאין עליהם הסכמה.

מירי כהן: דיברנו על זה.

איתי עצמון: הגענו להסכמה.

רן כהן: אולי תגלו על מה שאתם מדברים.

איתי עצמון: היבטים ניסוחיים.

משה שרוני: הבעיה הם ניסוחים משפטיים.

מאיר ברודר: גם דברים מהותיים.

רן כהן: היו"ר העלה פה את הסוגיה אמיתית של העניין.

רן כהן: השאלה היא, האם החוק הזה יהיה אות מתה או חוק שניתן יהיה לאכוף אותו אכיפה ממשית.

רן כהן: גם אתם תקבלו 10 פקחים, האם אתם תרדפו אחרי כל האמבולנסים בארץ ותבדקו אותם?

רן כהן: זאת לא השיטה.

רן כהן: אם האמבולנס צריך להיות רכב תקין, צריך שהתקינות של האמבולנסים תהיה בידי רשות הרישוי.

מירי כהן: זה קיים גם היום.

רן כהן: אם צריך להיות ציוד תקין בתוך האמבולנסים, זה צריך להיות באחריות בתי החולים.

רן כהן: פקחים לא יעזרו.

רן כהן: אני הייתי שר התעשייה והמסחר.

רן כהן: אתה יודע מה הייתי צריך לעשות אם הייתי צריך לפקח על כל המשקולות ועל כל המדדים בארץ?

רן כהן: הייתי צריך 1,000 פקחים.

מיכאל דור: אני אתן דוגמא פשוטה.

מיכאל דור: יש לנו עזרה מהמשטרה.

מיכאל דור: עוצרים אדם שנוהג באמבולנס ורוצים לראות כתב רשיון לנהוג באמבולנס.

מיכאל דור: המשטרה עוזרת לנו בנקודה הזאת.

מירי כהן: גם משרד הרישוי.

רן כהן: אז תחלקו את זה בין כל הגורמים במדינה, שהם יידעו על כל מרכיב שהוא חיוני לתקינותו של האמבולנס.

מאיר ברודר: אמנם יש לנו פקח אחד, אבל יש לנו לשכות בריאות בכל רחבי הארץ ואנו גם נעזרים גם בהם.

רן כהן: עזוב, למשרד הבריאות אין זמן להתעסק עם החולים.

יוסי עמר: אם בית חולים ממשלתי מאפשר לאמבולנס לא חוקי ולא תקין להיכנס בשעריו, זו בעיה.

מיכאל דור: זאת הנחיה מפורשת שלי, שלעולם לא לעצור אמבולנס עם נפגע בפנים.

משה שרוני: אי אפשר להאשים בית חולים אם נכנס אמבולנס לא תקין.

משה שרוני: יש פצוע וצריך לתת לו עזרה ראשונה.

מאיר ברודר: אני אתחיל לקרוא את הצעת החוק.

מאיר ברודר: מקריא סעיף 1.

איתי עצמון: בהצעת החוק מופיעה הגדרה של אירוע רב נפגעים.

איתי עצמון: המונח הזה לא כל כך קיים בחקיקה, ולכן הצענו להפנות לסעיף 90 א לפקודת התעבורה.

איתי עצמון: ההגדרה כאן היא רלוונטית לסעיפים הבאים בחוק, סעיפים 17 ו-25.

איתי עצמון: הוספנו את המילים: אירוע אסון המוני כהגדרתו בסעיף 90א.

מאיר ברודר: אנחנו קיבלנו את ההערה הזאת.

מאיר ברודר: הבנתי שהוועדה רצתה להוסיף את המילים "השגחה רפואית".

מאיר ברודר: אנחנו חושבים שזה נכלל בכתוב: "לרבות כל הפעולות הכרוכות בהסעה", אבל אין לנו בעיה להוסיף את זה.

רן כהן: זה חשוב להוסיף את זה.

מאיר ברודר: מקריא סעיף 2-4.

רן כהן: איפה הפירוט של ההרשעות האלה יבוא לידי ביטוי?

רן כהן: האם הוא יבוא לידי ביטוי בהוראות מנכ"ל, לפני ועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת?

מאיר ברודר: בדומה להרבה חקיקות של רישוי, זה שיקול דעת של המנהל להחליט האם העבירה היא באמת רלוונטית לשירות ההפעלה.

רן כהן: האם הוא לא יוציא על זה תקנות או כללים?

מיכאל דור: תהינה תקנות.

מאיר ברודר: תהיינה תקנות אבל לא ספציפית על הנקודה הזאת.

מאיר ברודר: זה קיים בכל החוקים של רשיונות.

מאיר ברודר: ברור שזאת תהיה רק עבירה פלילית הנוגעת לשירות.

מאיר ברודר: אם בן אדם גנב שוקו ולחמנייה בגיל 10, זה לא רלוונטי.

מאיר ברודר: אם מדובר בעבירות של תקיפה או אינוס, זה רלוונטי.

רן כהן: כלומר, אם הוא גנב מיליארד מהמדינה זה לא נורא.

מאיר ברודר: אנחנו מדברים על עבירות שהן רלוונטיות.

מאיר ברודר: דברים שבגינם יהיה חשש שהאדם הוא לא נורמטיבי.

מאיר ברודר: אנחנו מדברים פה על חולים, שיש חשש לניצול מצוקתם לרעה.

מאיר ברודר: רוב החקיקות הנוגעות לרשיון נותנות את השיקול דעת הזה למנהל.

מאיר ברודר: מקריא סעיף 4(3)-4(4).

רן כהן: למה שהוא יהיה רשום על כל רשיונות האמבולנסים האלה.

רן כהן: יכול להיות שזאת חברה שמפעילה אנשים, שכל אחד הוא בעלים של אמבולנס ויחד הם עובדים כשירות.

רז תמרי: כי הוא בעל הרשיון, אחרת כל אחד כזה יהיה צריך להיות בעל רשיון.

רז תמרי: מי נושא באחריות.

רן כהן: אם 4 אנשים בירושלים הם בעלי אמבולנסים רוצים לעבוד ביחד בחברה אחת, למה צריך שכל האמבולנסים יהיו רשומים על שם אחד?

רז תמרי: או על תאגיד.

רז תמרי: במקרה זה, זה יהיה על התאגיד.

רן כהן: אם זה תאגיד, אז זה בסדר.

רן כהן: אחרת זה יהיה רק בידי בעלי הון גדולים.

משה שרוני: למה אתה נגד הון?

רן כהן: אני מאוד אוהב הון, אבל שהוא יהיה בידי העם.

מאיר ברודר: מקריא סעיף 4(5)-4(6).

איתי עצמון: משרד הבריאות צריך להסביר לנו באילו מקרים אפשר יהיה לתת את הרשיון גם אם לא התקיימו התנאים.

מאיר ברודר: נחזור לסעיף קטן(4).

מאיר ברודר: אם יש מצבים בהם מטעמים של שמירה על בריאות הציבור יש צורך ממשי שיהיה אמבולנס שם באזור, והחברה עדיין לא בטחה עצמה, אז המנהל יוכל לתת רשיון גם אם לא התקיימו התנאים.

רן כהן: זה פתח רע מאוד.

רן כהן: יגידו שבאזור דימונה לא נמצא רופא, אז האמבולנס יעבוד בלי רופא.

רז תמרי: אני אתן דוגמא יותר ספציפית, האמבולנס שנמצא במכון הגיאולוגי.

רז תמרי: האמבולנס הזה משרת משהו מאוד ספציפי במכון, בשטחי הניסוי שלו, והציוד שלו הוא לא בדיוק זהה לאותו ציוד שאנחנו דורשים באמבולנס.

רז תמרי: למרות זאת, הוא כן מקבל אישור הפעלה בגלל התנאים הספציפיים של המכון עצמו.

רז תמרי: לכאורה, הוא לא עומד בדרישות שלנו.

רן כהן: האם במכון הגיאולוגי הוא צריך פחות אמצעים.

רז תמרי: הוא לא צריך פחות, הוא צריך ציוד שונה בגלל האופי המיוחד.

רן כהן: האם לא יכול להיות שבמכון הגיאולוגי אדם יקבל התקף לב?

רז תמרי: יש לו את הציוד הזה.

רז תמרי: יש לו ציוד מאוד ייחודי שמתאים לאופי הספציפי של המקום.

רן כהן: פה נאמר שהמנהל יוכל לתת רישיון גם אם אין ביטוח לכיסוי נזק.

רן כהן: למה?

מאיר ברודר: זה תנאי חשוב ואנחנו עומדים עליו.

מאיר ברודר: אין חובה כזאת היום.

מאיר ברודר: אותו מטופל שייגרם לו נזק יוכל לפרוע את נזקו, אבל זה לא תנאי מהותי בהפעלה שבגלל אני לא אתן רשיון לאמבולנס.

רן כהן: בעיני זה כן תנאי מהותי.

רן כהן: אתה מסיע אדם שהוא חולה, ואתה צריך לתת לו ביטוח.

מאיר ברודר: כתוב: אם שוכנע כי דרוש מטעמים של בריאות הציבור.

משה שרוני: אי אפשר להגיד א ולא ב'.

משה שרוני: או של הציוד יהיה באמבולנס, או שאני לא נותן רשיון לאמבולנס.

משה שרוני: אנחנו לא משחקים כאן.

רן כהן: תורידו את הפסקה הזאת.

רן כהן: זאת פסקה לא רצינית.

טלי שטיין: ביטוח זה כלל מהותי, אבל יכול להיות שמשרד הבריאות התכוונן שאחד מהפרטים שבביטוח לא מתקיים.

טלי שטיין: צריך שיהיה ביטוח בר תוקף, השאלה היא האם התכוונתם שאחד מהפרטים של הביטוח לא יהיה קיים.

רן כהן: הם התכוונו שאו שלא יהיה ביטוח או שלא יהיה רופא, או שלא יהיה לא ביטוח ולא רופא.

טלי שטיין: אני חושבת, שיש תנאים שחייבים להיות.

מיכאל דור: עלה פה העניין של המוקד.

מיכאל דור: אנחנו דורשים קיום מוקד 24 שעות ביממה.

מיכאל דור: ייתכן שבמקומות מסוימים אין לתפעול של 24 שעות ביממה שום משמעות.

טלי שטיין: יש תנאים שחייבים להיות: ביטוח בר תוקף ורופא.

טלי שטיין: יש דברים שהם לא הכרחיים במקומות מסוימים.

טלי שטיין: רופא וביטוח חייבים להיות.

איתי עצמון: מה את מציעה לעניין הביטוח?

טלי שטיין: אני חושבת, שצריך להיות ביטוח.

איתי עצמון: כלומר, שאת חושבת שסעיף (ב) לא ראוי.

רן כהן: בלי ביטוח אסור לתת רשיון.

מיכאל דור: בסדר.

מיכאל דור: מקובל.

טלי שטיין: אני בטוחה שיש דברים אחרים שלא חייבים להיות בכל מקום.

טלי שטיין: לגבי השגחה רפואית – אני חושבת, שזה כלול גם בהגדרה של שירות אמבולנס וגם של המונח טיפול רפואי כהגדרתו בחוק זכויות החולה.

טלי שטיין: אני חושבת שזה מיותר.

טלי שטיין: זאת הבהרה שלא מבהירה.

רן כהן: אני חושב, שכדאי שזה יהיה.

רן כהן: זה לא מפריע.

רן כהן: זאת הגדרה שהיא נכונה לחולים במצב בו הם זקוקים רק להשגחה רפואית ולא טיפול רפואי.

טלי שטיין: איך אתה יכול לטפל בלי השגחה?

רן כהן: אני לא יודע.

רן כהן: אני לא רופא.

מידד גיסין: זה יכול לתת אפשרות לפרשנות, מי יעשה את ההשגחה.

רן כהן: למה שמישהו יבוא ויגיד, אתה לא היית בטיפול רפואי אלא רק בהשגחה.

רן כהן: אני רוצה לתת למטופל את המרחב היותר גדול מאשר למתחמק.

טלי שטיין: אני לא אתווכח על זה.

מירי כהן: היא אומרת, שגם בלי זה זה היה מכסה את זה.

איתי עצמון: אנחנו משאירים רק את פסקה(4)?

רן כהן: לא, אני מתנגד לכל הסעיף הזה.

איתי עצמון: מה הנפקות של סעיף (ב)?

איתי עצמון: אם יורדים סעיפים (4)-(6)?

רן כהן: סעיף (5) זה רופא.

רן כהן: איך אפשר לוותר על רופא.

רן כהן: צריך לוותר על סעיפים (4)-(6).

מאיר ברודר: אנחנו חשבנו שיש מצבים חריגים.

מאיר ברודר: אנחנו כתבנו, רק כאשר הדבר דרוש מטעמים של שמירה על בריאות הציבור.

מאיר ברודר: אם יש מצב של אסון וצריך באזור מסוים שיהיה אמבולנס- - -

משה שרוני: לא בא בחשבון.

רן כהן: לפריפריה לא תתנו.

משה שרוני: אנחנו לא נעשה יישובים סוג ב וסוג א.

משה שרוני: כולם שווים בפני ה'.

רן כהן: אם סעיף (6) בכלל הסתבכתם.

משה שרוני: כולם שווים בפני ה'.

משה שרוני: אין הבדל.

משה שרוני: אם לא יהיה כל הציוד באמבולנס, לא יינתן רישיון.

וילמה מאור: מורידים את כל סעיף (ב).

מיכאל דור: מקובל.

רז תמרי: מקריא סעיף (ג).

רן כהן: אני מבקש להוסיף פה: "וידווח על זה לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות".

מירי כהן: זה מקובל.

מירי כהן: זה יהיה.

משה שרוני: מה הם סוגי הרישיונות?

רז תמרי: אנחנו מבדילים בין 4 סוגים: אמבולנס רגיל, אמבולנס ביטחון, ניידת טיפול נמרץ ואופנוע לעזרה ראשונה.

רז תמרי: זה מה שיש כיום.

רן כהן: האם יש אופנוע לעזרה ראשונה?

מירי כהן: זה משהו שאושר כבר בכנסת.

רן כהן: האם זה אח שנוסע?

רז תמרי: חובש נהג אמבולנס עם ארגז ציוד עזרה ראשונה, שמיועד להגיש עזרה ראשונה מהירה שבהם רכב אולי לא יכול להיכנס, או משהו מהיר יותר ומגיע לפני כלי רכב אחר.

רן כהן: אבל מהניסוח הזה אתה מבין, שהשר יוכל לקבוע סוג חמישי מבלי לבוא ולספר על זה לוועדת העבודה והרווחה.

רן כהן: זה לא סביר.

מירי כהן: זה יהיה בתקנות.

מיכאל דור: זה יהיה בתקנות, שיבואו לפה לאישור.

רן כהן: שיהיה כתוב: באישור או בדיווח לוועדת העבודה והרווחה.

משה שרוני: בדיווח לוועדת העבודה והרווחה.

רן כהן: יכול להיות שגם יהיה דבר חיובי.

מאיר ברודר: פעם היה רעיון של מסוק גם.

מאיר ברודר: זה תחום מאוד דינמי שהולך ומתפתח.

חווה ראובני: אני רציתי להעיר לגבי נושא האכיפה.

חווה ראובני: כיום אלה שמפעילים אמבולנסים בלי שום רישוי לוקחים ואן, משא אחוד, ועושים בו שירות אמבולנס.

חווה ראובני: המשטרה מתייחסת לזה כהסעה בשכר.

חווה ראובני: על פי תקנות התעבורה, אסור לבצע הסעה בשכר ברכב מסוג משא אחוד.

חווה ראובני: זאת עבירה, שבגינה אפשר להשבית רכב במגרש ל-30 יום או 60 יום בעבירה חוזרת.

חווה ראובני: אני שמעתי שהתחילו להשתמש בזה לגבי שירות אמבולנס פירטיים.

מיכאל דור: לבקשתנו.

חווה ראובני: בשלב הבא, דרך העברה של הסעה בשכר, אפשר יהיה את העברה של מתן שירות אמבולנס בלי רשיון, לפי החוק, לעברות שלפי פקודת התעבורה ניתן להשבית רכב.

חווה ראובני: העברות שנמצאות ברשימת העברות של ההשבתה מאפיינות בראש ובראשונה בעברות, שיש אינטרס כלכלי לבצע אותן, שאדם מרוויח מזה שהוא עבריין ולא משנה מה הקנס שהוא יקבל, בין אם כי הקנסות נמוכים ובין אם כי אין אכיפה.

חווה ראובני: השבת רכב זה שוק כלכלי כבד מאוד.

חווה ראובני: אנחנו עושים את זה לגבי הסעות בשכר, עומס יתר, ויכול להיות שבעתיד נוכל להכניס עבירה של מתן שירות אמבולנס.

חווה ראובני: זה דבר שהמשטרה עושה.

חווה ראובני: זה כבר לא תלוי בפקחים של משרד הבריאות.

איתי עצמון: האם את מציעה, שיהיה כרגע תיקון עקיף בפקודת התעבורה?

חווה ראובני: אני עוד לא מציעה, כי אנחנו עוד לא בשלים לזה.

חווה ראובני: גם כאשר החוק הזה יעבור, הוא יצטרך תקנות.

חווה ראובני: כשזה יקרה, אני חושבת שיהיה מקום להשתמש בכלי הזה.

מאיר ברודר: זה עוד אמצעי נוסף לסמכויות הפיקוח שיש למשרד הבריאות, וזה חשוב.

רז תמרי: מקריא סעיף (5)(ד)-6.

יריב לרנר: אני רוצה להעיר לגבי העניין האזורים.

יריב לרנר: אני חושב, שזה לא סביר להגיד למישהו שהוא יקבל רשיון לאמבולנס לעבוד באזור מסוים.

יריב לרנר: גם אם הוא מתפעל את האמבולנס שלו בחיפה, מחר הוא יכול לעשות שירות למישהו באילת.

יריב לרנר: איך אפשר להגביל את זה לאזור?

יריב לרנר: אני מנסה להבין את הכוונה שלכם, ואני לא מצליח.

מאיר ברודר: אנחנו הרגולטור בעניין הזה.

מאיר ברודר: המטרה שלנו, היא לדאוג לשלמות ובריאות הציבור.

משה שרוני: האדון אומר, שהוא לא רוצה שיהיה מונופול.

משה שרוני: זה מונופול.

מאיר ברודר: זה אולי מה שאני אומר.

מאיר ברודר: יש אזורים שבאמת מבוססים רק על החברות הפרטיות כי התחנה של מד"א מרוחקת.

מאיר ברודר: המטרה של הסעיף הזה, זה שתהיה פריסה רחבה של האמבולנסים הפרטיים.

מאיר ברודר: אם יש עיר מסוימת שהתנקזו אליה המון חברות - נגיד באזור חיפה, שם יש המון חברות - ועכשיו יבוא עוד מפעיל חדש ויבקש לפעול בחיפה בעוד שאין מענה בקריית אתא, אני לא אגביל אותו לעבוד בחיפה אבל אני אבקש ממנו שהניידת שלו תשב באזור קריית אתא.

מאיר ברודר: הוא יוכל גם לשרת את הציבור בחיפה, אבל בגלל שחשוב לי שיהיו שירותים באזור קריית אתא, אני אגביל אותו בכך שהמרכז שלו יהיה בקריית אתא.

רן כהן: מה שכתוב פה, הוא שאתה יכול להגביל אותו רק לאזור אחד, רק לקריית אתא.

מאיר ברודר: אם יש לו רשיון לפעול בתל אביב ויש לו נסיעות לחיפה, אני לא מגביל אותו.

מאיר ברודר: הוא יכול לפנות לאיפה שהוא רוצה.

מאיר ברודר: אני רוצה שתהיה פריסה, ואין לי יכולת לנתב את החברות.

רן כהן: האם אתם יכולים להוריד את המילים: "לגבי אזור אחד"?

מיכאל דור: אני חושב, שאפשר.

רן כהן: יהיה כתוב: "כל אזורי המדינה, לגבי מספר אזורים, הכל כפי שיפורט ברשיון".

מיכאל דור: אפשר להוריד את זה.

יוסי עמר: יש פה הרבה דברים שהמשמעות שלהם מתערבת בחופש העיסוק.

יוסי עמר: המטרה המוצגת בסעיף הזה, היא למנוע תחרות או לגרום למונופול.

יוסי עמר: אם נותנים רשיון, נותנים רשיון למי שרוצה לעבוד.

יוסי עמר: היום בחיפה ומחר באילת.

מיכאל דור: הסכמנו להוריד את זה.

יוסי עמר: צריך להוריד את כל הסעיף בכלל.

יוסי עמר: אי אפשר לפתוח חוק חדש של אמבולנסים, ולסתור את החוק של מגן דוד אדום.

יוסי עמר: צריך לראות מה יש שם ולחבר את שניהם יחד.

רן כהן: אתה צודק שאי אפשר להגביל לאזור אחד, אבל אתה חייב להיכנס לנעליו של שר הבריאות, שרוצה שיהיו אמבולנסים בכל הארץ.

יריב לרנר: אז שיקבע את מוקד ההפעלה, אבל לא יגביל את האמבולנס מלנסוע.

מאיר ברודר: אני לא מגביל אותו.

רענן אשתר: יש הרבה פעולות שעושים כלל ארצית.

רענן אשתר: יש חברות שמאבטחות אירועים.

רענן אשתר: מחר האירוע יכול להיות בחוף ניצנים, ומחרתיים הוא יכול להיות במטולה.

רענן אשתר: אותה חברה נותנת שירות גם פה וגם שם.

רענן אשתר: אי אפשר להגביל אותה.

רענן אשתר: אם אני רוצה מחר לאחד את החברה שלי עם חברה של יוסי ברחובות ולמקם את המוקד שלי בתל אביב, אני יכול לעשות את זה מבחינת שליטה אלקטרונית.

רענן אשתר: אסור להגביל פעילות וטריטוריה של חברת אמבולנסים.

רז תמרי: אפשר להוריד את המילים: "אזור אחד".

מיכאל דור: מקובל.

מאיר ברודר: המטרה היא ויסות.

יוסי עמר: אתה לא יכול לוסת.

רן כהן: מה זה אתה לא יכול לווסת.

רן כהן: חובתו של משרד הבריאות לדאוג, שכל אזרח, יגור איפה שלא יגור, יוכל לקבל שירותי אמבולנס.

רענן אשתר: זה מוגדר בחוק מד"א.

רענן אשתר: אתה לא יכול לאלץ חברה פרטית.

משה שרוני: מה זה אי אפשר לחייב חברה פרטית?

משה שרוני: האם רק מגן דוד אדום צריך לעשות את הכל?

משה שרוני: בסעיף (5) מה זה אישור מקדמי?

מאיר ברודר: יש שני סוגי רשיונות שאנחנו מדברים עליהם כרגע.

מאיר ברודר: יש רשיון רכב שניתן על ידי משרד התחבורה, ויש רשיון הפעלה, שאותו אנחנו הולכים להסדיר היום בחוק.

מאיר ברודר: בסעיף 4(3) נאמר:

מאיר ברודר: בידו רשיון רכב תקף לאמבולנס לפי פקודת התעבורה.

מאיר ברודר: היום תקנה 1 לתקנות התעבורה אומרת, שלצורך קבלת רשיון רכב צריך לקבל אישור מאת משרד הבריאות.

מאיר ברודר: היום אנחנו מסדירים זאת בחוק, ואומרים איזה תנאים משרד הבריאות יבדוק לצורך אותו אישור לרשיון רכב של משרד התחבורה.

מאיר ברודר: בסך הכל אלה תנאי סף שאומרים, כי מדובר באזרח ישראלי או תושב ישראל שהוא תאגיד הרשום כדין בישראל, או בית חולים כמשמעותו בסעיף 24 לפקודת בריאות העם, ושהוא לא עבר עבירות פליליות.

מאיר ברודר: כאשר מבקש הרשיון יבוא אלינו לצורך קבלת רשיון הרכב לאמבולנס, אנחנו נבדוק אם הוא לא עבר עבירה פלילית והוא תושב ישראל.

מאיר ברודר: אז הוא יקבל את האישור מאת משרד הבריאות, יוציא את רשיון הרכב במשרד התחבורה, ואז הוא ימלא את התנאי הרשום בסעיף (4)(3).

מאיר ברודר: אנחנו מסדירים את מה שקיים היום בחוק, ואנחנו מבהירים מה זה האישור של משרד הבריאות.

מאיר ברודר: זאת היתה הערה שאנחנו לא חשבנו עליה, ואיתי הציע שנגביל את זה בזמן.

מאיר ברודר: אנחנו מגדירים את זה בחוק.

מאיר ברודר: אנחנו לא רוצים לתת אישור, בעוד שהאדם סוחב איתו עבירות פליליות.

מאיר ברודר: תהיה הגבלה בזמן.

מאיר ברודר: אנחנו מקבלים את ההערה הזאת.

רז תמרי: מקריא סעיף 6(א).

משה שרוני: אני לא מבין את זה.

רז תמרי: הכוונה היא לדברים ייחודיים במקום ספציפי, כמו המכון הביולוגי או כמו בית החולים רמב"ם, שהמנחת שלו לא נמצא בתוך בית החולים והוא חייב אמבולנס ספציפי בכדי להביא פצועים מהמנחת.

רז תמרי: דוגמא נוספת, היא סניפים נוספים שיש לאותה חברה, ואנחנו מפרטים ברשיון שהחברה מפעילה עוד סניפים.

מיכאל דור: זה לא מגביל פעילות.

מיכאל דור: אנחנו צריכים לדעת איפה הם ממוקמים.

רן כהן: בבקשה למשרד הבריאות, אתה צריך לומר באיזה אזורים אתה הולך לתת את השירות.

יריב לרנר: זה אומר, שברשיון יכלול המנהל...

מאיר ברודר: זה לא יגביל אותך לפעול ברחבי הארץ.

מאיר ברודר: התקנות בעדך.

יוסי עמר: זה לא יכול להיות.

יוסי עמר: אתה מגביל אותי.

מיכאל דור: לא.

יוסי עמר: אם זה רשום, זה מגביל.

מיכאל דור: מה לגבי שעת חירום?

יוסי עמר: בשעת חירום יש דרך אחרת.

משה שרוני: מדוע לפרט את התנאים הנוספים בחוק ואת השיקולים העומדים מאחורי קביעת תנאים נוספים: כמו סוג האמבולנס, גודל היישוב בו ניתן השירות וכו'.

רז תמרי: סוג האמבולנס מפורט ברשיון שאנחנו רוצים לתת.

רז תמרי: קשה מאוד לפרט את התנאים הספציפיים.

רז תמרי: זה דבר מאוד ספציפי לחברה מסוימת או לארגון מסוים, ואי אפשר לצפות את זה מראש.

איתי עצמון: אבל יהיו איזה קריטריונים, משהו שמכוון את שיקול הדעת.

רז תמרי: אי אפשר לבוא היום ולפרוט הכל.

רן כהן: האם בתנאים של האמבולנסים יהיה כתוב שהם יכולים לפנות כל נכה, תהיה נכותו אשר תהיה.

רז תמרי: אין הגבלה.

רן כהן: האם אתם תכתיבו לכל האמבולנסים בישראל כללים שהם יכולים לפנות כל נכה, אם הוא על כיסא גלגלים, אם הוא עיוור, אם הוא חירש?

רז תמרי: אתה לא צריך להגדיר זאת, כי אין מניעה היום מכל אמבולנס לפנות כל נכה.

רן כהן: היו"ר הטיל עלי להיות אחראי על התקנות של נגישות השירות.

רן כהן: זה קשור לנגישות השירות.

מידד גיסין: האם זה יחייב את האמבולנס הפרטי.

מידד גיסין: האם הוא לא יוכל להגיד, את החולה הזה לא כדאי לי לקחת, ולכן אני לא אקח?

מידד גיסין: מד"א לא עושה את הדברים האלה.

רז תמרי: זה מחייב את האמבולנס.

רז תמרי: אנחנו מחייבים מיטה קורסת, שאפשר להעלות עליה כל נכה.

רן כהן: האם אני שואל האם כל אמבולנס שאתם תתנו לו רשיון, יהיה מותקן באופן שבו הוא יכול לפנות גם נכים לסוגיהם השונים?

רז תמרי: גם היום זה מותקן כך.

מיכאל דור: אין חובה למעלון בכל אמבולנס.

מיכאל דור: יש מיטה קורסת עליה אפשר להשכיב כל חולה.

מיכאל דור: מעלון קיים רק ברכב ממותקן מיוחד.

מאיר ברודר: העברה נעשית בשכיבה.

רענן אשתר: יש אמבולנסים בהם יש מעלון.

רענן אשתר: לי יש 8 אמבולנסים, וב-3 מהם יש מעלון.

רז תמרי: גם באמבולנס שלא ממותקן בו מעלון, ניתן להכניס נכה או כל אחד אחר בשכיבה או בישיבה.

מאיר ברודר: אנחנו לא רוצים שאמבולנסים יהפכו להיות הסעת נכים.

מאיר ברודר: זה לא הייעוד שלהם.

מאיר ברודר: אם אתה תקבע את זה, זה מה שיהיה.

רן כהן: אני חושב, שהשאלה של היו"ר נוגעת לעניין הזה.

רן כהן: למה אתם לא אומרים מה התנאים הנוספים.

רן כהן: אולי התנאים הנוספים נוגעים להסעת נכים.

רן כהן: אני מבין, שלא לזה הכוונה.

מאיר ברודר: יש ייחוד השירות, שיהיה אמבולנס נטו לצורך טיפולים.

משה שרוני: אני מבקש להוריד את סעיף 6(ב).

רענן אשתר: אני רוצה לחזור למילים: אזורי הפעילות יפורטו ברשיון.

משה שרוני: אנחנו נחזו לכל הסעיפים.

משה שרוני: אני מבקש להוריד את סעיף 6(ב).

מאיר ברודר: אני מבקש מהיו"ר, שננסה להביא הצעת נוסח שתצמצם את זה ותנחה את שיקול הדעת.

רן כהן: אני מצטרף לבקשת היו"ר.

מירי כהן: אנחנו נסדר עם הייעוץ המשפטי של הוועדה משהו מוסכם.

רן כהן: אין פה מי שיצביע בשבילכם.

מאיר ברודר: אנחנו חושבים שזה חשוב.

מאיר ברודר: אם אפשר, לדיון הבא נביא הצעה שתהיה מקובלת עליכם.

משה שרוני: אני לא רוצה לבזבז זמן לכל כך הרבה אנשים שבאים במיוחד.

משה שרוני: אני רוצה שתשבו עם היועץ המשפטי של הוועדה, ואם יש חילוקי דעות תכנסו אלי.

משה שרוני: מוכרחים להביא דבר שיהיה טוב לכל העם, לא סוג א וסוג ב.

משה שרוני: ניתן הזדמנות לכולם.

משה שרוני: כאשר אני אביא את החוק הזה לכנסת, אני רוצה להיות בטוח שאני צודק ושאני עושה דבר טוב למען עם ישראל.

מירי כהן: זה מה שנעשה.

רן כהן: פה עשיתם צחוק.

רן כהן: אם המנהל יכול להוסיף או לגרוע כל דבר שכתוב בחוק, אז מה עשינו.

רן כהן: אם אתם רוצים שיהיה שוני מהחוק, תביאו תיקון לחוק.

משה שרוני: אני מציע שתשבו כמה שיותר מהר, ותתקנו את מה שאנחנו מדברים עליו כאן.

רז תמרי: מקריא את סעיף 7.

רן כהן: למה קבעתם 3 שנים?

רן כהן: למה לא חצי שנה או 5 שנים?

מאיר ברודר: אנחנו נשמח לפחות.

משה שרוני: אף אחד לא ישקיע כל כך הרבה כסף אם תיתן לו לחצי שנה.

רן כהן: אז למה לא ל-5 שנים.

מיכאל דור: התלבטנו בין שנתיים לשלוש.

רן כהן: זה נוגע לשאלה הראשונה שהיו"ר העלה בתחילת הישיבה.

רן כהן: אם אתם מתכוונים לפקח באופן סדיר על זה שהאמבולנסים האלה עובדים באופן תקין לצורך מילוי תפקידם, אז אין צורך להגביל זאת ל-3 שנים.

רן כהן: אפשר גם 5 שנים ו-7 שנים.

רן כהן: הרי אתם לא רוצים לטרטר את החברות האלה ואת הנהגים של האמבולנסים לרוץ כל הזמן ולטפל בבירוקרטיה.

רן כהן: לכן שאלתי, למה דווקא 3 שנים.

רז תמרי: אם חברה תענה על כל התנאים והטרטור, לא יהיה שום טרטור.

רז תמרי: עצם הוצאת הרשיון הוא הליך משרדי פשוט.

מירי כהן: הוא מציע לקצר.

רן כהן: לא, אני מציע להאריך.

משה שרוני: אני חושב, ש-3 שנים זה סביר.

משה שרוני: זה המקסימום שאפשר.

משה שרוני: אם לא היו בעיות עם החברה במשך 3 שנים, אנחנו נצטרך לבדוק שלא תהיה בירוקרטיה והיא תקבל את הרשיון בהליך הכי פשוט.

רן כהן: יכול להיות שאני אגיש הסתייגות.

מידד גיסין: עם מפקח אחד זה ייקח לפחות 3 שנים לבדוק את כל האמבולנסים, ולכן 3 שנים זה מתאים.

רן כהן: אני נכנע ליו"ר.

רן כהן: לכל היותר, אני אגיש הסתייגות למליאה.

רז תמרי: מקריא סעיף 7.

רן כהן: האם המנכ"ל יכול לקצר או להאריך על דעת עצמו?

רן כהן: איזה מן דבר זה?

רן כהן: קבעתם 3 שנים כי אתם אומרים שזאת התקופה הראויה, אז תשאירו את זה ל-3 שנים.

מאיר ברודר: 3 שנים זאת היתה הצעת פשרה.

מאיר ברודר: הגופים המקצועיים חשבו שזה צריך להיות הרבה פחות.

מאיר ברודר: רז חשב שצריך לעשות זאת כל שנה, כי בצורה הזאת יש לו יכולת גדולה יותר לפקח.

מאיר ברודר: אנחנו רצינו להתאים את זה לחוקי רשיונות אחרים שהם ל-3 שנים.

רן כהן: אבל אתם רוצים לתת פה למנכ"ל לקצר או להאריך.

מאיר ברודר: לשר בתקנות.

מאיר ברודר: אנחנו מדברים על סוגי אמבולנסים.

מאיר ברודר: לסוג של ניידת טיפול נמרץ הנותן טיפול הרבה יותר מורכב, אנחנו מציעים פיקוח יותר מבוקר עליו.

מאיר ברודר: יכול להיות, שהשר יקבע בתקנות, שכל שנתיים יהיה פיקוח.

מאיר ברודר: זאת המטרה של הסעיף הזה, פיקוח יותר מבוקר על רכבים שנותנים שירות יותר מורכב מסתם הסעה של מטופלים.

יריב לרנר: אבל יש לכם זכות ביטול ממילא בסעיף 19.

רענן אשתר: יש פה התנגשות עם חוק המיסוי.

רענן אשתר: אם אני היום פותח חברה ומקבל רשיון, אני משקיע 10,000,000 שקלים ומקבל פחת ל-5 שנים.

רענן אשתר: כל מכרז ממשלתי שאני אמור להשתתף בו הוא לתקופה של 3 שנים.

רענן אשתר: כלומר, שיכול להיות מצב בו בית חולים רמב"ם זכה במכרז עם חברת אמבולנסים מסוימת, ואחרי שנה שניהם לא מוצאים אחד את השני.

מירי כהן: ההנחה שלנו היא שתעמדו בדרישות האלה.

רענן אשתר: אבל יש לכם ממילא אישור לביטול במידה והוא לא עמד בתקנים.

מירי כהן: לא משנה.

מירי כהן: הרישוי מאשרר שאתם עומדים בסטנדרטים.

מירי כהן: זאת מטרת הרישוי, כמו רישוי של רכב.

יריב לרנר: מה זה עניין של הזמן.

יריב לרנר: יש תעודת רשיון, ואתה יכול לבטל את הרשיון אם הוא לא עמד בתנאים.

רז תמרי: גם רשיון לרכב פרטי ניתן לשנה.

יריב לרנר: זה משהו אחר.

יריב לרנר: פה כל שנה צריך ללכת לעשות טסט ממש.

רן כהן: טסט צריך לעשות ממילא כל שנה.

מאיר ברודר: זה דינאמי.

מאיר ברודר: הכוח אדם משתנה המון בחברות האלה.

מאיר ברודר: זה אמצעי של פיקוח.

רן כהן: האם אתה לא מחייב אותו בחוק להודיע שכוח האדם משתנה?

מאיר ברודר: אני מחייב.

מאיר ברודר: הוא צריך למלא את הטפסים ולפרט את הפרטים על כול האדם שלו ועל מספר האמבולנסים שלו.

מאיר ברודר: יש לי הרבה יותר יכולת פיקוח.

מאיר ברודר: חה"כ רן כהן, אתה דיברת כל הזמן על פיקוח.

מאיר ברודר: זה אחד האמצעים.

מאיר ברודר: אם אתה תוריד את זה, אתה תפגע על יכולת הפיקוח שלנו.

רן כהן: אני רוצה להתווכח אתכם על ההיתר שאתם נותנים למנכ"ל לקצר או להאריך.

רן כהן: זה לא נראה לי.

רן כהן: אם קובעים חוק, אז צריך להיות חוק.

רן כהן: צריך להשמיט את העניין הזה שהשר יכול להאריך או לקצר.

מירי כהן: זה לא לחברה מסוימת, אלא לסוג אמבולנס.

מירי כהן: יש הבדל בין אמבולנס שמעביר חולים לאמבולנס טיפול נמרץ, ויכול להיות שיש מקום לשיקול דעת שפה זה יהיה שלוש שנים ופה שנה.

מירי כהן: זאת המטרה.

משה שרוני: התקנות צריכות להיות מאושרות על ידי השר באישור הוועדה.

רן כהן: כל התקנות ליישום החוק הזה צריכות לבוא לוועדת העבודה, הרווחה והבריאות.

מיכאל דור: בסדר.

רן כהן: ביצוע החוק זה התקנות.

רז תמרי: מקריא סעיפים 8-9.

רן כהן: מה ההיגיון פה, שתעביר למישהו שיש לו הרשעה פלילית?

מיכאל דור: נתקלנו במקרה כזה בחיפה בשנים האחרונות, מכירה של חברה למישהו אחר עם עבר פלילי.

מיכאל דור: זה נחוץ לנו לשליטה.

ארז אלרואי: זאת בעיה לחברות שהמניות שלהן נסחרות בבורסה.

רז תמרי: שליטה.

ארז אלרואי: עדיין בחברה שמניותיה רשומות בבורסה בארץ או בחו"ל, אי אפשר לשלוט על זה.

ארז אלרואי: אני קונה מניות.

רן כהן: אבל פה מדובר בשליטה בחברה.

משה שרוני: אני חושב, שהסעיף הזה הוא טוב.

משה שרוני: אני רוצה לדעת מי מקבל את זה.

משה שרוני: אני רוצה לבדוק את זה.

משה שרוני: אולי זה מאפיונר.

מירי כהן: כבר היו לנו בעיות עם זה.

יריב לרנר: אולי אפשר לנסח את זה אחרת ולהגשים את אותה מטרה.

יריב לרנר: אפשר להגיד, שאני אעביר את השליטה בחברה למי שאני רוצה כי זאת זכות קניינית שלי, אבל אתם צריכים לקבל הודעה על כל העברה של שליטה בחברה, ואתם תאשרו את המשך הרשיון.

רז תמרי: זה מה שכתוב.

יריב לרנר: לא.

יריב לרנר: אתה טוען, שאם אני רוצה להעביר את השליטה אתה צריך לאשר לי את העברת השליטה.

יריב לרנר: אם אני רוצה למכור מניות לאלמוני או פלוני, זאת זכותי.

יריב לרנר: אל תחדש את הרשיון הזה.

וילמה מאור: כתוב: "רשאי המנהל לקבוע כי העברה כאמור טעונה אישור מחדש".

יריב לרנר: אני מדבר על הפסקה הראשונה: "העברת השליטה בתאגיד שהוא בעל רשיון טעונה אישור מראש או בכתב".

יריב לרנר: הוא לא יכול להגביל אותי למכור מניות בחברה שלי.

יריב לרנר: הוא יכול להגיד שכיוון שמכרתי את המניות למישהו שהוא לא מוצא חן בעיניו, הוא לא מחדש את הרשיון.

מיכאל דור: מקובל.

חווה ראובני: אפשר לנסח זאת כך: הועברה שליטה בתאגיד שהוא בעל רשיון, תינתן על כך הודעה למנהל והוא רשאי שלא לחדש.

רז תמרי: מקריא סעיף 10.

רן כהן: מה הסנקציה על זה?

רן כהן: אם אדם מתחזה, מה העונש?

רענן אשתר: בספר דפי זהב באזור חדרה מפורסמות 3 חברות שלא קיימות.

רענן אשתר: כאשר פניתי לדפי זהב, הם אמרו לנו שאין מה לעשות.

רז תמרי: ברגע שהחוק הזה יעבור, נוכל לטפל בזה באופן חוקי.

רענן אשתר: צריך לכתוב, אדם או חברה, ואז להחיל את זה על דפי זהב.

מידד גיסין: זאת אומרת, שאתה דורש מהמפרסם לראות את הרשיון של האדם שרוצה לפרסם.

משה שרוני: אני רוצה לסכם את הישיבה.

משה שרוני: אני מבקש לשבת עם היועץ המשפטי ותתקנו את מה שביקשנו לתקן, כדי שבישיבה הבאה נסגור הכל.

משה שרוני: תודה רבה, הישיבה נעולה.