ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 128, 2007-01-29 11:00

מיכאל מלכיאור: שלום וברכה לכל האורחים שלנו, קודם כל לחבר-הכנסת מגלי והבה, שהוא סגן שר החינוך לשעבר וסגן יו"ר הכנסת, עם פוטנציאל להיות יו"ר הכנסת.

מיכאל מלכיאור: היום נעסוק בהצעת חוק פרטית של חה"כ והבה, שנוגעת למורשת הדרוזים בישראל.

מיכאל מלכיאור: מטרת חוק זה להקים מרכז לחקר מורשת הדרוזים בישראל.

מיכאל מלכיאור: זה רעיון מצוין ואנחנו נעשה כל מאמץ בוועדת החינוך והתרבות בכדי לקדם את הצעת החוק במהירות האפשרית.

מיכאל מלכיאור: לכן גם העדפנו את החוק הזה על חוקים אחרים שמחכים על סדר היום.

מיכאל מלכיאור: אנחנו חושבים שזה דבר חיוני וחשוב מאוד, לא רק לדרוזים בישראל, אלא גם לכלל האוכלוסייה במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: כמה מילות הקדמה של יוזם החוק, חה"כ והבה, בבקשה?

סמיר והבה: יו"ר ועדת החינוך, חה"כ מלכיאור, אני רוצה להודות לך על הרצון שלך לקדם את נושא החקיקה.

סמיר והבה: ובכלל, זו לא הפעם הראשונה שנושא החינוך הדרוזי וענייני העדה הדרוזית עומדים על השולחן הזה, וראיתי כמה אתה בדרך כלל משתדל לקדם את הנושאים האלה כאן בוועדה ומנתב את סדר העדיפויות.

סמיר והבה: אני גם מכיר את עומס העבודה שלך ושל הוועדה בכל נושאי החינוך, התרבות והספורט במדינה הזאת, ומצאת לנכון לקדם לנו את הצעת החוק.

סמיר והבה: באמת אני מודה לך.

סמיר והבה: העדה הדרוזית היא עדה קטנה במספרה, קרוב ל-120 אלף תושבים, ונכון לעכשיו, מאז קום המדינה אין לנו מרכז חקר התרבות והמורשת הדרוזית שיכול לשמש קודם כל אותנו שנכיר את כל המורשת שלנו וכל ההיסטוריה שלנו בכל התחומים שתפקידם לשמר ולהציג לכל מי שרוצה ללמוד עלינו את הנושאים הללו.

סמיר והבה: במשך 10 שנים אני מעלה את הנושא של מרכז המורשת בפורום ראשי רשויות, משרד הממשלה השונים מעלים אותו ומורידים אותו.

סמיר והבה: אחת הבעיות העיקריות הייתה כמובן בעיית מימון ותקציב.

סמיר והבה: ולשמחתי, הצלחנו להשיג את המימון הזה כיוון שהאוצר התחייב ל-30 מיליון ₪, 10 מיליון ₪ בכל שנה.

סמיר והבה: אין ספק שנעשתה עבודת הכנה, הייתה לנו אפילו ועדת היגוי ובתוקף תפקידי כסגן שר החינוך והתרבות הצלחנו בעבודה בוועדת ההיגוי לחשוב אילו תכנים אנחנו רוצים שיהיו לנו בבית המורשת.

סמיר והבה: הצעת החוק היא כרגע ראשונית ביותר וגם יש לנו שינויים בסעיפים השונים.

סמיר והבה: המטרה שלנו לקדם את החקיקה בהקדם האפשרי, בשלוש הקריאות, על-מנת שיהיה בסיס חוקי למה שאנחנו מתכננים.

סמיר והבה: בעיית התקציב נפתרה, עכשיו קיימת בעיית התכנים.

מיכאל מלכיאור: זה הפוך ממה שבדרך-כלל עושים.

סמיר והבה: בדרך-כלל אני מסכים אתך.

מיכאל מלכיאור: זה מקום טוב להתחיל.

סמיר והבה: כן, בהחלט.

סמיר והבה: אנחנו עשינו דרך ארוכה וכאן נמצאים הארכיטקטים ומי שעסקו בכל הנושא התכנוני, גם את הקרקע השגנו.

סמיר והבה: זה נעשה בתהליך, בעצם שמנו את העגלה לפני הסוסים.

סמיר והבה: הארכיטקט יפרט כיצד אנחנו רואים את בית המורשת, שזה יכלול הן מרכז לחקר למורשת הדרוזית, הן ארכיון, מוזיאון והן יהיה מוסד מוכר, שייתכן שגם נרחיב אותו, שיהיה לנו מעין מרכז/מפגש תרבותי שכל מי שרוצה ללמוד על העדה הדרוזית בארץ או מחוצה לה, כולל בני העדה הדרוזית, ימצא אצלנו בית פתוח מבוסס על עובדות היסטוריות המבוססות על מחקרים.

סמיר והבה: כך נוכל ביחד לשמר את מורשת העדה הדרוזית.

סמיר והבה: אנחנו הצלחנו במשך השנים הרבות לשמור על הערכים שלנו והמסורת שלנו, אבל לאחרונה קיימת התופעה של הנוער שמאבד כיוון, וזה המקום שייפתח בפני אותו נוער שיוכל לבוא ולהכיר את המורשת, את ההיסטוריה, את כל הערכים שאנחנו רוצים לשמר ולטפל בהם.

סמיר והבה: כעיקרון, אני מניח שלא ניתקל בעיכובים בדרך, כי משרדי הממשלה, כולל משרד רה"מ ומשרד התיירות כבר עובדים על הנושאים.

סמיר והבה: גם העדה הדרוזית תומכת כמובן.

סמיר והבה: בהצעת החוק שלפנינו חשבנו לא רק על הקמת המוסד כמבנה גדול וענקי שלא יהיה מטופל בהמשך.

סמיר והבה: לכן בחלוקת הסמכויות יש שתי סמכויות עיקריות: סמכות אחת תוטל על משרד התיירות שיבנה את הבניין, הוא יקים אותו ויוביל אותו.

מיכאל מלכיאור: למה משרד התיירות?

סמיר והבה: למשרד התיירות יש ניסיון בבניית מוסדות כאלה שהופכים לאטרקציה.

מיכאל מלכיאור: אטרקציה תיירותית, אני מבין, אבל זה בכל זאת,

סמיר והבה: אני לא הופך אותם לאחראים על המהלך.

מיכאל מלכיאור: אני מבין, אבל זה בכל זאת, זה לא קצת מיוחד שזה משרד התיירות.

סמיר והבה: זה בצפון זה ליד כפר הוורדים, באזור הזה.

מיכאל מלכיאור: זה עדיין קצת מיוחד שמשרד התיירות לקח על עצמו לבנות את המקום, אבל אם זה מה שכולם רוצים, אז זאת הסיבה שלו.

סמיר והבה: אילו יכולנו להקים עמותה שתוביל ותעשה את זה, היינו עושים זאת, אבל כבר 10 שנים התברברנו בגלל שאין מוסד מוכר שיכול להריץ את זה, כי אנחנו לא מחפשים פה את הטפיחה על השכם למי שיקום ויעשה.

סמיר והבה: אבל כשיש משרד תיירותי עם ניסיון, שיש לו עניין והאנשים שלו מסוגלים, דרך אגב, בוועדת ההיגוי מאוד סייעו לנו ואמרו שעשינו עבודה די מבורכת.

סמיר והבה: ולכן אני חושב שביחד, לאחר שנעבור על הצעות החוק והסעיפים השונים ונוסיף תיקונים, נגיע לתוצר שהוא מאוד חשוב לכולם.

סמיר והבה: אני גם מתכוון להביא את זה לקריאה ראשונה בכנסת ב-13 בפברואר, כיוון שבמסגרת הפעילות שלנו זה יום לחיזוק המגזר הדרוזי במדינה ובחברה הישראלית.

סמיר והבה: באותו יום יהיה דיון על נושא החינוך במגזר הדרוזי בכנסת, במליאה תהיה התייחסות לנושא הזה שייוחד כולו לנושא הדרוזי.

סמיר והבה: אני מניח שיכול להיות גם יהיה לך מה להביא במסגרת אותו יום על הנושא של החוק, ובכלל על החינוך הדרוזי בכללותו.

סמיר והבה: אז אני שוב רוצה באמת להודות לכל אלה שטרחו והגיעו, אנחנו גם עם פורום ראשי רשויות בתמונה ואני מניח שהם יגיעו לכאן, אבל יש פה נציגים מכובדים.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: שמת לנו אתגר להיות מוכנים בערך בעוד שבועיים לקריאה ראשונה, כאשר לוועדה יש עומס.

מיכאל מלכיאור: זה אכן אתגר ואנחנו לוקחים את זה כאתגר ונעשה כל מאמץ כדי לעמוד בו.

מיכאל מלכיאור: טוב לשמוע שחלק גדול מעבודת ההכנה כבר נעשתה, אז זה חוסך מאתנו חלק מהעניין הזה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשמוע את הגורמים הממשלתיים השונים, רק כדי לחזק את דברי חה"כ והבה.

מיכאל מלכיאור: נתחיל עם משרד רה"מ, סמיר והבה.

מיכאל מלכיאור: אתם קרובי משפחה?

סמיר והבה: אנחנו אחים.

סמיר והבה: הוא עוד לפניי בממסד הממשלתי.

סמיר והבה: אדוני היו"ר, ראשית, אני מודה לך ואני מודה לחה"כ והבה על הנושא.

סמיר והבה: עוד כשהממשלה קיבלה את תכנית החומש הראשונה ב-1995, החליטה לעשות מעט חסד עם העדה הדרוזית ולהביא אותה לעמק השווה, ואז החליטו להקים שלושה מרכזים שראשי הרשויות יחליטו על מקומם.

סמיר והבה: עד עכשיו הצלחנו, ושניים אנחנו עכשיו מתכוונים לבצע.

סמיר והבה: הוחלט על הקמת קרית ספורט לכל העדה הדרוזית, שתקום בעיר הכרמל.

סמיר והבה: כלומר, איגום תקציבי בכל המשרדים שנוגעים לעניין על מה שיהיה משהו לתפארת המדינה ולתפארת העדה.

סמיר והבה: הוחלט בזמנו שמשרד התיירות יוביל את בית המורשת של העדה הדרוזית שיקום בינוח-ג'ת, והלכנו על מרכז טניס שיהיה בסג'ור.

סמיר והבה: מרכז הטניס קיים, אבל הוא לא פעיל לצערי.

מיכאל מלכיאור: אבל זה שהוא קיים, זה לא עוזר הרבה.

סמיר והבה: אתה צודק.

סמיר והבה: כאן אנחנו לא רוצים שיהיה בית מורשת של פיל לבן.

סמיר והבה: נבנה את המבנה, יש תקציב ולא יהיה אחרי זה מי שיתחזק את זה ומי שיפעיל את זה.

סמיר והבה: חשוב שהצעת החוק אכן תבוא לסדר היום.

סמיר והבה: אנחנו בתכנית הארבע שנים שלנו, שאושרה באוגוסט 2006, בהמשך לשתי תכניות, כי אנחנו כל הזמן הולכים רק על תכנית ועוד תכנית ולצערי הרב יש פערים אדירים בין העדה הדרוזית והעם היהודי שלא היה לו ולא יהיה לו בן בית כמו העדה הדרוזית, אדוני היו"ר, תרתי משמע.

סמיר והבה: רק לסבר את אוזניכם, במלחמה האחרונה היו מעל ל-1,500 לוחמים דרוזים בחזית, כאשר כל העדה הדרוזית בחזית.

סמיר והבה: ועדיין אנחנו מדשדשים כיצד להביא את העדה לשוויון המיוחל.

מיכאל מלכיאור: הנושא מאוד מוכר לנו ומאוד קרוב לליבנו.

סמיר והבה: בהחלט.

סמיר והבה: בתכנית הקצינו חצי מיליון ₪ לתכנון המבנה וזה יעבור דרך חמ"ל, אבל התקציב ישנו בתכנית הארבע שנתית.

סמיר והבה: חשוב לנו שאכן החוק הזה יאושר ושנתחיל לראות את הביצוע.

מיכאל מלכיאור: אני צריך להבין ממך לא מצד הכובע הדרוזי שלך, אלא מצד הכובע של רה"מ שלך, אם משרד רה"מ עומד לגמרי מאחורי העניין הזה?

סמיר והבה: בהחלט, הוא עומד מאחורי העניין והוא תומך בעניין.

מיכאל מלכיאור: בסדר גמור.

מיכאל מלכיאור: זה הדבר הכי חשוב כרגע.

מיכאל מלכיאור: גם דברים אחרים מאוד חשובים.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשמוע את משרד המשפטים, עדנה הראל, בבקשה:

עדנה הראל: בהתאם לוועדת השרים לחקיקה, הממשלה תומכת בקידום הצעת החוק, בכפוף לשורה של תיקונים שביקשנו שיתאמו אתנו באופן ספציפי, משרדי הממשלה הנוגעים בדבר, בעיקר לעניינים התאגידים.

מיכאל מלכיאור: איזו הפתעה.

עדנה הראל: אנחנו צריכים להרוויח משכורת, נכון?

מיכאל מלכיאור: האם יש לכם הצעות קונקרטיות בנושא הזה?

עדנה הראל: יש לנו הצעות קונקרטיות, יכול להיות שבמספר נקודות נבקש להסב את תשומת לבה של הוועדה ולכל היותר נביא הצעה, אם הוועדה תרצה לקדם את זה.

עדנה הראל: אבל לפחות נפתח את סימני השאלה.

מיכאל מלכיאור: בסדר.

מיכאל מלכיאור: ננסה להכניס את כל השינויים הדרושים כבר עכשיו ומה שלא נספיק או מה שלא מוכן עדיין, נעשה בין הקריאה הראשונה והשניה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: משרד המדע, התרבות הספורט, בבקשה:

קבלן מוצלח: קודם כל, בוקר טוב לכולם.

קבלן מוצלח: אני רוצה להמשיך את הדברים שפתח בהם חה"כ מגלי והבה, שתהיה לו הצלחה במרוץ שלו.

קבלן מוצלח: אני ממונה על התרבות והאומנות במגזר הדרוזי והצ'רקסי.

מיכאל מלכיאור: אתם אמורים להיות המשרד שאחראי על ביצוע החוק הזה?

קבלן מוצלח: קודם כל, אנחנו מברכים בהצעת החוק ומקווים שבקרוב מאוד יהיה חוק ושייצא לפועל.

קבלן מוצלח: להזכירכם וגם התייחסו לזה לפניי, שעוד ב-1998 נפלה החלטה בישראל על מרכז מורשת, שכולל גם מוזיאון וגם ארכיון, שיקום בינוח-ג'ת, ומשרד רה"מ הקים אז ועדה בינמשרדית, שבמקרה הייתי חבר בה, שגם קבעה בזמנו עלויות בסדר גודל של כ-25 מיליון ₪ מעבר לתקציב השוטף של האנשים שיעבדו בתוך המרכז.

קבלן מוצלח: העניין התגלגל והתגלגל.

מיכאל מלכיאור: מאז אתם רק יורדים, אני לא יודע על מה אתה מדבר.

קבלן מוצלח: ממשלות ישראל התחלפו, הפרוגרמה אושרה, אני יודע דברים מהחברה הממשלתית.

קבלן מוצלח: הייתה החלטה להקים ועדה מקומית בתוך ינוח-ג'ת, שתכלול גם נציגי משרדי ממשלה.

קבלן מוצלח: משום מה היא צלעה בתחילתה, וכל הנושא נפל מחוסר תקציב, שזו הבעיה העיקרית.

קבלן מוצלח: מבחינת משרד המדע, העמדה שלנו היא בעד הצעת החוק.

קבלן מוצלח: הצעת החוק היא חשובה מאוד, היא נדבך נוסף למאבקנו לשוויון, עד כמה שאפשר.

קבלן מוצלח: ואני מקווה שילך כמה שיותר מהר ושנתחיל בזה.

קבלן מוצלח: דרך אגב, מבחינתנו אנחנו גם הצענו בשעתו שגם אנחנו נסייע בעניין התמיכה.

קבלן מוצלח: אז פרסנו את התשלומים על כל משרדי הממשלה שייטלו חלק בעניין המימון והקמת האתר.

קבלן מוצלח: אחרי זה הנושא של מנהל, יו"ר, כל הפונקציות הביצועיות של תפקידים, זה יכול להיות לפי הצעת החוק.

קבלן מוצלח: רציתי שוועד המנהל פלוס אישור השר וועדת הביקורת, יאשרו את המנהל, אבל יהיו מכרזים להעסקת עובדים.

קבלן מוצלח: לא מן הנמנע שהאתר הזה גם יהפוך למרכז של אנשים שיעבדו כעובדי מדינה עם כל הזכויות.

קבלן מוצלח: תודה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: משרד התיירות, בבקשה:

מירב פלג: האם יש שאלה ספציפית שאתם רוצים שאני אתייחס אליה?

מיכאל מלכיאור: אנחנו שמענו שמשרד התיירות לוקח על עצמו תפקיד מאוד מרכזי בהקמת המרכז הזה.

מירב פלג: כן, אנחנו מתכננים ולוקחים על עצמו את הביצוע, רק לא התחזוקה, לנו אין דרך להתמודד עם התחזוקה, צריך להימצא פתרון לנושא התחזוקה בנפרד מאתנו.

מיכאל מלכיאור: זה בגלל שאתם רואים את זה כפוטנציאל תיירותי?

מירב פלג: בין היתר, לא רק תיירותי, יש לזה כמה היבטים, אבל יש בהחלט גם היבט תיירותי.

מירב פלג: אנחנו חושבים שלתיירות הפנים בוודאי זה יהיה מוקד משיכה, ובמידה מסוימת גם אפילו לתיירות נכנסת.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: יש לנו פה נציג מהשלטון המקומי, נדיר עמאר, בבקשה:

נדיר עמאר: בוקר טוב לכולם, אני מאוד מודה לך אדוני היו"ר על זה שנענית והקדמת את הישיבה הזאת.

נדיר עמאר: הצעת החוק היא הצעה מקובלת ומכובדת.

נדיר עמאר: וכל החלטה, אם היא לא מאורגנת, יכול להיות שגילה יהיה מאוד קטן יחסית לזמננו.

נדיר עמאר: החוק בא לעגן את ההחלטה הזאת וליישם אותם ולהוציא אותה לאור.

נדיר עמאר: לכן חשוב מאוד שהחוק הזה ייושם כהלכה למעשה.

נדיר עמאר: וכמו שאמרה חברתי, נציגת משרד התיירות, חשוב מאוד למצוא תקציבים.

נדיר עמאר: להביא ילד לעולם זה לא כל-כך חוכמה, צריך לחנך וצריך ללמד ולעשות כל מה שצריך על-מנת שהנולד יצלח בחיים.

נדיר עמאר: לכן חשוב מאוד שהנושא הזה ייצא לאור ויהיה תפארת לא רק לעדה הדרוזית, אלא גם למדינת ישראל.

נדיר עמאר: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: יש נציג מהמל"ג?

מירב ישראלי: המל"ג, שלחו לנו הערה ספציפית מאוד בכתב.

מירב ישראלי: כשנגיע לזה, אני אקריא לוועדה.

מיכאל מלכיאור: אז אני מציע שנתחיל לעבוד ונראה כמה אנחנו יכולים להספיק היום.

מיכאל מלכיאור: בבקשה, מירב, היועצת המשפטית המצוינת שלנו תקריא את הסעיפים ועל כל סעיף וסעיף נקבל החלטה.

מירב ישראלי: "הצעת חוק המרכז למורשת הדרוזים בישאל, התשס"ז-2007 פרק א' : מטרת החוק מטרת החוק 1.

מירב ישראלי: מטרתו של חוק זה להקים מרכז לחקר מורשת הדרוזים".

מירב ישראלי: אולי משרד המשפטים באמת יעיר על ההיבט התאגידי.

מירב ישראלי: כרגע הצעת החוק בנויה פחות או יותר על המודל של המרכזים "מורשת רבין" ו"מורשת בגין", מבחינת המודל התאגידי.

מירב ישראלי: זה בעצם מרכז שכולל:

מיכאל מלכיאור: תקראי את הסעיף הזה, אז נדע מה זה כולל.

מירב ישראלי: כי אנחנו צריכים לדעת אם בכלל צריך את הדברים האלה, אבל אני אקריא.

"פרק ב': הגדרות 2.

"פרק ב': בחוק זה –

"פרק ב': "הארכיון" – ארכיון המרכז;

"פרק ב': "המכון" – המכון לחקר מורשת הדרוזים;

"פרק ב': "מוסד מוכר" - כהגדרתו בחוק המועצה להשכלה גבוהה, התשי"ח-1958;

"פרק ב': אילו ההגדרות, ומיד נראה אם צריכים אותן לפי ההערות שיוערו בהמשך.

סמיר והבה: את רוצה לעבור סעיף, סעיף על ההערות שלנו?

מיכאל מלכיאור: יש לך הערות.

סמיר והבה: ודאי.

סמיר והבה: כשאנחנו מדברים על מטרת החוק, אנחנו מתכוונים להקים מרכז לחקר שהוא מרכז מורשת הדרוזים וזה יכלול בתוכו את הנושא של החקר.

עדנה הראל: זה תואם גם יותר את הכותרת של החוק.

עדנה הראל: כן, "בישראל".

סמיר והבה: את "החקר" , למחוק?

מירב ישראלי: אפשר למחוק "בישראל", פשוט השוויתי את זה לכותרת החוק.

סמיר והבה: מאה אחוז.

מירב ישראלי: על המורשת הדרוזית.

מירב ישראלי: אנחנו נוריד "בישראל".

רבקה אמדון: התכנית מדברת על מורשת הדרוזית בכלל.

מיכאל מלכיאור: טוב, זה שזה בישראל זה ברור.

מיכאל מלכיאור: אבל השאלה אם זה עוסק בדרוזים בכלל ואני הייתי מעדיף תשובה חיובית, לכן לא נוסיף את ה,

סמיר והבה: בסעיף 2 אנחנו מדברים על המרכז כמובן.

מיכאל מלכיאור: אתם רוצים להוריד את זה גם מהשם של החוק?

סמיר והבה: אני משאיר את זה כי בחוק זה צריך להיות.

עדנה הראל: אני חושבת שזה בסדר, כי המרכז הוא בישראל.

סמיר והבה: המרכז בישראל, אבל בתוכו אני מקבל את מה שהצענו.

סמיר והבה: מבחינת נושא המרכז, הארכיון, הגנז, הרי כל הדברים האלה גם בנושא, חבל שלא שמענו את החברים שהכינו את החומר בוועדת ההיגוי, כי יש התייחסות לכל הנושאים האלה.

מירב ישראלי: האם מבחינת המבנה, יש הערות?

מירב ישראלי: אבל אנחנו צריכים להחליט איזה שר ימונה על ביצוע החוק.

קבלן מוצלח: השר הממונה על החוק לדעתי צריך להיות שר התרבות, המדע והספורט, כי הוא זה שעוסק ברמת המקצועיות.

סמיר והבה: הבעיה שלנו כרגע זה לא מי יהיה השר.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה צריך להיות בתוך משרד התרבות, זה מוזיאון.

מירב ישראלי: אני מציעה הצעה אופרטיבית, מכיוון שזאת רק ההגדרה, כלומר, זו ההגדרה של השר שאחר-כך אנחנו משתמשים בה הכי הרבה, אבל ייתכן שתהיינה סמכויות מסוימות שבמהלך החוק תהיה מעוניין לתת לשר אחר, הרי דיברנו על נושא ההקמה, אז אני מציעה שנבדוק אופרטיבית בסעיפים ואז נחזור להגדרה.

מיכאל מלכיאור: לדעתי, לפי איך שאני מכיר את החוק, יכולים להיות גם שני שרים, זה יכול להיות שר החינוך או שר התרבות, זה לא מדע וטכנולוגיה.

סמיר והבה: או-קיי.

מיכאל מלכיאור: ואם אתם החלטתם ללכת על הנושא של התרבות, אז לדעתי זה מה שאנחנו צריכים להגיד מהתחלה.

מיכאל מלכיאור: אם יחלקו את המשרד הזה, לפעמים התרבות זה יחד עם החינוך, לפעמים זה בלי, ולפעמים זה יחד עם המדע.

מיכאל מלכיאור: צריך להגיד שהשר זה שר התרבות.

מירב ישראלי: לא, זה קצת בעייתי מבחינת ניסוח.

מירב ישראלי: אנחנו כרגע כותבים את השר שהסמכות היא שלו.

מיכאל מלכיאור: אז צריך לכתוב "המשרד" אולי?

מירב ישראלי: לא, כי צריך את ההגדרה של השר.

מירב ישראלי: בעיקרון, מה שקורה זה שאם התחום של התרבות עובר, אז זה עובר יחד עם התחום של התרבות, אין בעיה.

מירב ישראלי: או אם הממשלה מחליטה לשנות, היא עושה העברת סמכויות.

קבלן מוצלח: אז למה לא שר המדע והטכנולוגיה?

מירב ישראלי: כי אין לנו בחקיקה שר התרבות.

סמיר והבה: בואו נתקדם.

מיכאל מלכיאור: טוב, אז אנחנו מודעים לזה.

מירב ישראלי: אבל זה עניין של ניסוח.

עדנה הראל: רק ברשות

עדנה הראל: כם הערה.

עדנה הראל: קודם כל, בעניין המוסדות אני גם מציעה, אם אפשר שנעבור קודם על הסעיפים עצמם ונראה את התוכן של המוסדות.

עדנה הראל: ואם אפשר, להשאיר את זה כחטיבות בתוך התאגיד האחד.

עדנה הראל: אז סה"כ אפשר להשאיר את וזה וזה מודל שגם קיים פה, שאת אמרת בחוקים אחרים.

עדנה הראל: אני מציעה שנעבור על התוכן ונראה אם יש שינויים בתוכן.

מירב ישראלי: או-קיי.

עדנה הראל: אבל אני כן הייתי שמחה שנחזור אחר-כך להגדרות, אולי לקראת סוף החוק, נשאיר את זה פתוח, כי למשל הגדרת "המוזיאון" היא לדעתי הגדרה מצמצמת מדי.

מירב ישראלי: יש לי הערה כשנגיע למוזיאון.

מירב ישראלי: ברגע שמגדירים את זה כ"מוזיאון", לכאורה מכפיפים את זה לחוק המוזיאונים ואני לא בטוחה שאנחנו רוצים להכפיף את זה לחוק המוזיאונים.

עדנה הראל: בסדר, נעלה את זה לדיון.

מירב ישראלי: כי ב"רבין" ו"בגין" זה נקרא "אתר" ויש שם תערוכה מתמדת של מוצגים, שזה לא מוזיאון.

עדנה הראל: אבל יכול להיות שכאן אנחנו נעשה קצת אחרת, אולי לא מתאים שיהיה מוזיאון.

עדנה הראל: אני דווקא חשבתי שזה לא מקרי שהם מציעים שיהיה מוזיאון.

מירב ישראלי: יכול להיות, רק השאלה אם זה כפוף לחוק המוזיאונים דווקא.

מירב ישראלי: אולי זאת שאלה מילולית, אבל זאת שאלה שגם עליה צריך לתת את הדעת.

מיכאל מלכיאור: רגע, למה אתם לא רוצים לדבר על זה עכשיו?

עדנה הראל: מצדי, אפשר.

מירב ישראלי: אז נתחיל לדון ואז נעלה את זה, זה מופיע בהמשך בהוראות אופרטיביות.

מיכאל מלכיאור: או-קיי.

"פרק ג': הקמת מוסדות 3.

"פרק ג': יוקם מרכז לחקר מורשת הדרוזים; המרכז יכלול את המכון, הארכיון והמוזיאון.

"פרק ג': "

עדנה הראל: רק פה להוריד את ה"לחקר", גם כן.

מירב ישראלי: כן.

מירב ישראלי: אני מציעה שנקרא רק לכותרת שוליים "הקמת המרכז", כי המוסדות הם כפי שעו"ד הראל העירה, המוסדות הם בעצם חלק מהמרכז.

עדנה הראל: גם צריך להגדיר אותו "להלן-המרכז".

מירב ישראלי: לא, זה למעלה, בהגדרות.

עדנה הראל: נכון, סליחה.

מירב ישראלי: ואחר-כך נחזור לזה.

עדנה הראל: נכון.

"סימן א': מעמד המרכז 4.

"סימן א': (א) המרכז יהיה תאגיד.

"סימן א': המועצה 5.

"סימן א': למרכז תהיה מועצה בת עשרים ואחד חברים שימנה השר (שכרגע זה שר התרבות), ואלה חבריה:

"סימן א': שלושה נציגים, לפי המלצת שר המדע, התרבות והספורט, מבין העובדים הבכירים במשרדו;

"סימן א': חמישה אנשי הסגל האקדמי במוסדות מוכרים בארץ מתחום מדעי הרוח, החברה או המשפטים;

"סימן א': שבעה נציגי ציבור

סמיר והבה: כן, אני מבקש להוסיף לסעיף 5 (א) או לכתוב "לפחות 75 אחוזים מבין הממונים בסעיף (5) ס"ק 6, יהיו "מקרב בני העדה הדרוזית".

מירב ישראלי: רגע, אתה מדבר על נציגי הציבור או בכלל?

סמיר והבה: כן, נציגי הציבור.

מירב ישראלי: רק נציגי הציבור, או-קיי.

מיכאל מלכיאור: מסעיף 1 עד 5, או מ-1 עד 6?

סמיר והבה: כן.

סמיר והבה: ש-75 אחוז מהם יהיו דרוזים.

מירב ישראלי: סה"כ מכל חברי המועצה?

סמיר והבה: כן.

מירב ישראלי: לא חשוב באיזה סעיפים הם ממונים?

מיכאל מלכיאור: אתה רוצה ש-16 מתוך ה-21.

יהודית גידלי: לא, כי יש לך שלושה נציגים של המשרד ויש לך גנז.

עדנה הראל: ואם יש אנשים שהם נניח חוקרים בעלי שם לתרבות הדרוזית והם לא דרוזים בעצמם, אז לא תרצה לכלול אותם?

סמיר והבה: לא, אני רוצה.

מיכאל מלכיאור: לכן, הוא משאיר עוד 5.

עדנה הראל: זו שאלה, כמו שהעירה מזכירת הוועדה, יש את הגנז ויש נציגים של משרד החינוך.

עדנה הראל: אז אנחנו מכירים את מוצלח קבלן, אבל אני לא חושבת שיש עוד דרוזים במשרד.

עדנה הראל: זאת אומרת, שעוד שניים, אם זה עובדים בכירים, אז כבר אנחנו סופרים.

מירב ישראלי: שלושה נציגי רה"מ.

עדנה הראל: אז נניח נציגי רה"מ, לא כתוב מבין עובדי משרדו, אבל באיזושהי שאלה, רק ייתכן שזה יישאר באמת לא מבין עובדי משרד.

מיכאל מלכיאור: לא, כי לשר יש גם את שלושת הנציגים מבין משרדו וגם שבעה נציגי הציבור שגם השר ממנה אותם.

מיכאל מלכיאור: לכן יש לו פה הרבה יותר תמרון.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה קצת הרבה, אם שני שליש, אז אתה נותן קצת יותר.

סמיר והבה: שני שליש, אתה מציע?

מיכאל מלכיאור: שני שליש זה הבדל של שניים.

מיכאל מלכיאור: זה מ-14 או 16.

מיכאל מלכיאור: זה דבר אחד.

מיכאל מלכיאור: ואני שואל, האם זה לא חשוב שיהיו גם נציגים של משרד החינוך?

מיכאל מלכיאור: כי בכל אופן, מרכז כזה צריך מאוד לשרת את החינוך הדרוזי.

סמיר והבה: ודאי.

מיכאל מלכיאור: ודאי כן, אבל זה לא כתוב.

סמיר והבה: אפשר להוסיף, כן.

מירב ישראלי: צריך שלושה נציגים, לפי המלצת רה"מ, האם הכוונה היא מעובדי משרד רה"מ?

מיכאל מלכיאור: לא.

מירב ישראלי: אני שואלת, כי עלתה פה השאלה.

עדנה הראל: עלתה פה השאלה, כי הנוסח הזה הוא נוסח שבדרך-כלל מפורש כנוסח מבין עובדי המשרד של השר הממונה.

מיכאל מלכיאור: זה השר הממונה.

עדנה הראל: לא משנה, השר הוא שר באותו סעיף.

מיכאל מלכיאור: כן, אבל זה סעיף 2.

מיכאל מלכיאור: סעיף 1.

עדנה הראל: הנוסח הזה, גם כשלא כתוב "עובד מדינה", הוא נוסח שככלל אנחנו קוראים אותו כמכוון לעובדי המשרד.

עדנה הראל: לכן אני הצגתי את השאלה.

עדנה הראל: אם הכוונה היא באופן מפורש שרה"מ ימנה אנשי ציבור, אז את זה צריך לכתוב, זה לא מה שכתוב כרגע.

עדנה הראל: והשאלה, האם רוצים?

עדנה הראל: אבל אם רוצים – אז בסדר, שרה"מ יביא שלושה אנשי ציבור.

סמיר והבה: בהחלט, צריך להיות עובדי משרד רה"מ עם השלושה ולא רק נציגי ציבור.

סמיר והבה: במילא בסעיף 6 יש שבעה נציגי ציבור.

סמיר והבה: צריך שנציגי משרד רה"מ יהיו החברים.

מיכאל מלכיאור: אם זאת הכוונה שלכם, אני לא יודע, אני שואל.

סמיר והבה: לא, זאת הכוונה.

מיכאל מלכיאור: אם זאת הכוונה, אז צריך לכתוב כמו שכתוב "מבין עובדים" בסעיף 2, אז צריך להיות,

עדנה הראל: "מבין עובדי משרדו", השאלה אם לכתוב "בכירים" גם פה וגם פה, אני לא מכירה דוגמאות שבהם כתוב.

מיכאל מלכיאור: כן, אבל אין אפילו שלושה עובדים דרוזים במשרד רה"מ.

עדנה הראל: השאלה, האם נכון שיהיה כתוב בחוק שאחוז מסוים מבין חברי המועצה הם דרוזים או לא, היא שאלה שאני מבקשת,

מיכאל מלכיאור: היא שאלה עקרונית.

עדנה הראל: כן, ואני שואלת, האם עדיף אדם שהוא דרוזי במוצאו על-פני אדם שהוא פרופסור למחקר למורשת הדרוזים האנתרופולוגיה באוניברסיטת חיפה והוא נולד יהודי?

עדנה הראל: אולי הוא יכול לתרום למועצה יותר?

עדנה הראל: אני לא חושבת שצריך להיווצר מצב שידי הממנה כבולות והוא לא יכול לבחור את האנשים המתאימים, דווקא כשהוא חושב שהכישורים שלהם מתאימים.

עדנה הראל: יושבת לידי גברת שאני מבינה שהיא עוסקת באוצרות של המוזיאון, אני מניחה שהיא מכירה את היטב את הנושא, אולי עדיף שהיא תהיה חברת מועצה.

עדנה הראל: אנחנו לא יודעים מי אמך ומי אביך, אבל השאלה אם נכון לשאול מי אימה ומי אביה?

סמיר והבה: אז בנציגי הציבור אפשר להתמקד שם.

סמיר והבה: מן הדין שאם זה מרכז מורשת דרוזית, שהרוב יהיה דרוזי.

סמיר והבה: יהודי יבוא ללמד על הדרוזים במורשת הדרוזית?

עדנה הראל: מאה אחוז, יש הבדל בין רוב לבין 75 אחוז ול-66 אחוז וכשאתה אומר שלושה עובדים מבין משרד רה"מ, אתה רוצה שכרגע,

סמיר והבה: אבל ממילא יש רק שני עובדים דרוזים, אז כבר באופן אוטומטי יש לך פריבילגיה להציג שהוא לא דרוזי במשרד רה"מ.

עדנה הראל: בסדר, ואם מחר הוא יחליט להתפטר?

סמיר והבה: מי?

עדנה הראל: אחד מהשניים.

סמיר והבה: אולי דווקא יוסיפו?

קבלן מוצלח: אני חושב שמטבעה המועצה צריכה להיות ממונה כמועצה ציבורית.

קבלן מוצלח: מועצה ציבורית היא מעל לעובדי משרדי ממשלה כאלה או אחרים.

קבלן מוצלח: כאיש משרד התרבות יהיה אך טבעי שישימו דווקא אותי כנציג המשרד.

קבלן מוצלח: אין לי בעיה, הכבוד הוא לי.

קבלן מוצלח: אותו דבר מטעם משרד רה"מ.

קבלן מוצלח: מה שאני אומר, בחלק הזה של סעיף 5 ס"ק 1 – 6, מעבר לזה שיש נציגים שצריכים להיות ממונים, הרי מי שממנה אותם זה השר והשר לא צריך לציית לזה שיש עובד X Y או Z שעובד במשרד.

מירב ישראלי: זאת דעתי, כן.

מירב ישראלי: אפשר להשאיר לשר שיקול דעת.

מירב פלג: נציג משרד התיירות לדעתי, חובה שיהיה פה ואולי אפילו שניים, אבל לפחות אחד בוודאי חייב להיות במועצה והוא לא מוזכר פה.

מיכאל מלכיאור: נכון.

מיכאל מלכיאור: אז בואו נגיע לפשרה בעניינים האלו.

מיכאל מלכיאור: אני מציע ככה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שזה לא טבעי אם מקימים מרכז לעדה הדרוזית, שיהיה אפילו רוב של שני שליש, אם זה 21, זה מתאים גם במספר, רוב של שני שליש בסה"כ מתוך העדה, אני חושב שזה דבר טבעי, ככה זה בכל נושא.

קבלן מוצלח: ומשרד החינוך.

עמאר אבו: ושלטון מקומי.

מירב ישראלי: שלטון מקומי, יש לנו שני נציגים של רשות.

מירב ישראלי: אתם רוצים שמרכז השלטון המקומי?

עמאר אבו: כן.

עמאר אבו: אני חושב שזה מובן מאליו, אני בינתיים נותן לכולם אפשרות להתבטא, ואני אומר שזו חובה שנציג מרכז השלטון המקומי יהיה אחד מבין אלה שיהיו.

מיכאל מלכיאור: לא, זה אחד מהם.

מירב ישראלי: לא, שני נציגים של הרשות המקומית, אחד מהם.

מיכאל מלכיאור: אז נוסף לשני הנציגים עוד נציג של השלטון המקומי.

מירב ישראלי: בעניין היחס, יש לנו שלטון מרכז, שלטון מקומי ונציגי ציבור.

מירב ישראלי: השאלה האם היחס בין המשקל של שלושת הגורמים האלה הוא נכון במועצה.

מירב ישראלי: אז אני מציעה שאולי נעשה חישוב ונראה מה עשינו.

עדנה הראל: אני רוצה ברשותכם להעיר עוד כמה הערות לפני שאנחנו קובעים את היחס כי זה יכול לשנות.

עדנה הראל: לגבי הנציגים של הרשות המקומית, אני לא חושבת שצריכים להיות שני נציגים של אותה רשות מקומית, בוודאי לא כשאחד ראש העירייה והשני כפוף לו.

עדנה הראל: אם יש הצעה שיהיה מישהו ממרכז השלטון המקומי או פורום ראשי הרשויות הדרוזיות, זה מצדיק שיהיו שניים מהשלטון המקומי.

עדנה הראל: לא ברור לי ואני מצטערת שאני שואלת את השאלות בצורה כל-כך בוטה.

סמיר והבה: כי לא יכול להיות שבתחום השיפוט שלו יהיה מרכז שהוא מאפיין את המורשת שלו והוא אין לו שום עניין ושום נגיעה בזה.

אלכס מילר: חבל שלא היית בישיבה של הוועדה לביקורת המדינה בשבוע שעבר, על העיר חולון.

אלכס מילר: היה בדיוק אותו סיפור וכמעט ארע שם בלגאן שלם בגלל שראש העיר ישב בתוך ועדת המינויים.

סמיר והבה: כל שלוש שנים מחליפים כאן.

סמיר והבה: את כולם.

סמיר והבה: אם שמת לב, בסיפא של המתחלפים שם, אף אחד לא נשאר קבוע לצמיתות.

מיכאל מלכיאור: ראש העיר נשאר.

מיכאל מלכיאור: אם אתה מגדיר בחוק שראש הרשות מתוקף תפקידו הוא חבר בוועדה, אז כל זמן שהוא ראש רשות הוא חבר, אתה לא יכול להחליף אותו.

סמיר והבה: אבל כתוב כאן ששתי קדנציות אפשר ברצף ואחרי זה או ראש רשות אחר או אותו ראש רשות.

עדנה הראל: אז החוק מחייב אותך, כאילו ההוראה הספציפית הזאת גוברת על הוראה כללית שהוא לא יהיה יותר רשות,

סמיר והבה: אנחנו מכירים את הרגישות ואם לא יהיה ראש הרשות שם, אז זה יעשה לנו כל מיני רגשות, אם אנחנו מדברים על זה שיהיה ראש הרשות, והנציג השני שיהיה או,

מירב ישראלי: מה הסיכום?

מיכאל מלכיאור: ראש הרשות המקומית שהמרכז פועל בתחומה, ונציג של פורום ראשי הרשויות.

מירב ישראלי: במקום המרכז לשלטון מקומי?

סמיר והבה: כן.

מירב ישראלי: העניין הזה של הפורום, אנחנו בדרך-כלל לא מזכירים בחקיקה דברים שהם לא מעובדים באיזושהי דרך.

עדנה הראל: לא, מרכז השלטון מאוזכר.

מירב ישראלי: לא, הוא מאוזכר וגם המועצות האזוריות, זה שני דברים שהם מאוזכרים.

מירב ישראלי: אבל דברים אחרים בדרך-כלל לא מאוזכרים בצורה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אז נגיד הנציג של השלטון המקומי וזה ברור שזה יהיה מישהו מהעדה,

סמיר והבה: אני מציע שזה יהיה בהגדרה.

קריאה: נציג רשות דרוזית אחרת, אפשר.

מירב ישראלי: נציג השלטון המקומי ש?

עדנה הראל: מבין ראשי הרשויות הדרוזיות האחרות.

סמיר והבה: הוא חייב להיות מכהן.

מירב ישראלי: כן.

מיכאל מלכיאור: זה חייב להיות שלושה נציגים של משרד רה"מ?

עדנה הראל: במיוחד אם מוסיפים ממשרד התיירות וממשרד החינוך, אז אני חושבת שכדאי שלא להוסיף ולהגדיר את המועצה, אולי לבחון אם צריך באמת שלושה ושלושה מהחינוך וממשרד רה"מ.

מיכאל מלכיאור: כן, או להוריד את מספר נציגי הציבור, זה גם אופציה.

מיכאל מלכיאור: אז אני מציע שנוריד אחד ממשרד רה"מ ונוריד אחד ממשרד התרבות, ונוסיף אחד לחינוך ואחד לתיירות.

מיכאל מלכיאור: וכך מבחינת המשקל בין אנשי הציבור לבין הממשלה, שמרנו על אותו משקל.

מירב ישראלי: אני מסכמת, אז אם יש עוד הערות, תאמרו לי.

מיכאל מלכיאור: כן.

מירב ישראלי: "שני נציגים מבין עובדי משרד המדע, התרבות והספורט (אני מוחקת את "הבכירים") הגנז, חמישה אנשי הסגל האקדמי ומוסדות מוכרים בארץ, כאן התחומים, השאלה אם אנחנו רוצים לנסח את זה קצת אחרת.

עדנה הראל: אירוח וחברה, נראה לי.

עדנה הראל: "אירוח וחברה", או-קיי.

עדנה הראל: אפשר לכתוב חמישה אנשי סגל בכיר, בעלי מעמד בתחומים רלוונטיים או שיש להם יכולת לתרום לתחום הזה.

עדנה הראל: ואני כן הייתי מציעה בכל מקרה, כמו בנוסחים מקבילים, שזה יהיה לאחר התייעצות עם המועצה להשכלה גבוהה.

עדנה הראל: כך כתוב בחוק המועצה להסדרים, הימורים וספורט.

מיכאל מלכיאור: אז בואו נוריד את הכל, נכתוב רק "חמישה אנשי אקדמיה בכירים".

עדנה הראל: בעלי מעמד, כמו שכתוב בחוק המועצה להשכלה גבוהה.

מיכאל מלכיאור: בעלי מעמד בתחומים הרלוונטיים ל-?

עדנה הראל: "לאחר התייעצות עם המועצה להשכלה גבוהה".

מירב ישראלי: אז לאו דווקא חברי הסגל?

מיכאל מלכיאור: לאו דווקא חברי הסגל ולאו דווקא עובדי מדע הרוח וחברה ומשפטים.

עדנה הראל: למה לא חברי סגל אקדמי, בעל מעמד הם בדרך-כלל חברי סגל אקדמי, אבל זה הנוסח שהיה,

סמיר והבה: כן, בהחלט.

מיכאל מלכיאור: זה יכול להיות מישהו שיצא לפנסיה.

עדנה הראל: אז הוא לא יהיה במוסד להשכלה גבוהה, הוא יהיה נציג ציבור.

מיכאל מלכיאור: למה הוא לא יכול להיות אם הוא יצא לפנסיה?

מירב ישראלי: זה לא הנוסח המקובל, הנוסח המקובל אומר האם הוא חבר סגל אקדמי או האם הוא בא מכושר אחר.

מירב ישראלי: "חמישה בעלי מעמד".

מיכאל מלכיאור: "בעלי מעמד אקדמי".

מירב ישראלי: לא, אז אקדמי זה לא ברור.

מיכאל מלכיאור: אבל מה שחשוב שזה בנושאים הרלוונטיים במרכז.

מירב ישראלי: מבחינת הניסוח המדויק, חבל פשוט להתעכב.

מיכאל מלכיאור: כן, כולנו מסכימים.

מירב ישראלי: בואו נסכים על המהות.

מירב ישראלי: בעיקרון מה שאנחנו רוצים זה אנשים שהם באקדמיה בין אם הם פרשו ובין אם לא?

מיכאל מלכיאור: כן.

מירב ישראלי: או-קיי.

מירב ישראלי: "אנשי אקדמיה, בעלי מומחיות בתחום הרלוונטי" נכון?

מיכאל מלכיאור: כן.

מירב ישראלי: מהו התחום הרלוונטי מבחינת

מירב ישראלי: כם כי 'מורשת הדרוזים' קצת ספציפי מדי.

סמיר והבה: זה יכול להיות בהיסטוריה, פיזיולוגיה, אמנות העם.

מירב ישראלי: לא, נגיד "מדע הדתות" וזה כולל, הוא לא רק מומחה לדרוזים, הוא מומחה גם לדברים אחרים.

מיכאל מלכיאור: הוא יכול להיות גם במוזיאונים.

סמיר והבה: אנחנו מדברים על החברה והרוח.

מירב ישראלי: לכן אני אומרת, אם אנחנו נגיד "תחומים רלוונטיים", אז אני חושבת שזה צר מדי.

מיכאל מלכיאור: למה זה כל-כך הרבה מצומצם, תחומים רלוונטיים, זה כל דבר.

מירב ישראלי: אנחנו נמצא דרך לנסח את זה.

מיכאל מלכיאור: וכבר דיברנו על נציגי ציבור,

מירב ישראלי: בסעיף 4 זה יהיה "בהתייעצות עם המועצה להשכלה גבוהה", סעיף 5: "זה ראש הרשות המקומית שבתחומה פועל המרכז"; סעיף 6 יהיה "מרכז שלטון מקומי מבין ראשי הרשויות הדרוזיות".

קבלן מוצלח: יש עוד הצעת חוק להקמת מרכז כזה עפ"י אותו עיקרון אצל הצ'רקסים בכפר קמא, חה"כ נעמי בלומנטל הגישה את זה ויש לי את הצעת החוק.

מיכאל מלכיאור: "שבעה נציגי ציבור", אבל צריך את הסעיף.

מירב ישראלי: ואז סעיף (ב) יהיה: "ששני שלישים מחברי המועצה יהיו מבין העדה הדרוזית".

סמיר והבה: מאה אחוז.

מירב פלג: לא שכחתם תיירות?

מירב ישראלי: תיירות וחינוך הכנסנו אחד במקום משרד רה"מ ואחד במקום תרבות.

מיכאל מלכיאור: או-קיי.

רבקה אמדון: כל החברים הם ממונים על-ידי שר התרבות.

רבקה אמדון: אני רוצה להעיר משהו, הדרוזים זאת עדה שעשתה הרבה מאוד ויש לה השקפות עולם.

רבקה אמדון: כאוצרת שמתעסקת בתכנים של מה שאמור להיות שם, גיבשנו פרוגרמה שבה אנחנו רוצים באמת לייצג את המניפה כולה, ואיך אנחנו מבטיחים שבמועצה הזו תהיה נציגות למגוון השקפות העולם בקרב העדה?

מירב ישראלי: מה זה אומר "מגוון השקפות עולם", פוליטיות?

רבקה אמדון: הכל, בסופו של דבר.

מיכאל מלכיאור: אבל את לא יכולה להגדיר את זה בתוך ההגדרות.

רבקה אמדון: אני לא רוצה להגדיר את זה,

מירב ישראלי: אישים, את יכולה להגיד, יש הוראות מהסוג הזה.

מירב ישראלי: זאת אומרת, איזשהם סוגי אוכלוסייה שיש להם איזה ייחוד, אבל השקפות עולם, זה משהו קצת גדול.

רבקה אמדון: אני לא מבקשת הגדרה כאן, ודאי שאני לא יכולה להגיד, אני רוצה נציג כזה ונציג כזה, אבל החשש שלי זה שאם מדובר במינוי של שר.

מיכאל מלכיאור: לא, השר אישית הוא ממנה אבל כל הגורמים השונים פה נכנסים כל אחד, השר צריך להיענות לדרישה של כל סעיף וסעיף בו.

עדנה הראל: לגבי מינוי אנשי ציבור, אפשר לעשות הליך התייעצות ויש לנו חוקים שהם בהליכי התייעצות.

מירב ישראלי: עם מי?

עדנה הראל: אני לא יודעת, אני שואל אם יש פה פורומים רלוונטיים.

עדנה הראל: את מכירה מההיכרות שלך, אני לא מכירה את זה כל-כך טוב.

עדנה הראל: בתחום הקולנוע יש התייעצות גורמים או ארגוני יוצרים למשל כמקבילה.

עדנה הראל: אם את חושבת שיש גורמים ציבוריים רלוונטיים שאפשר לקבוע שהשר יהיה מוסמך לקבוע אותם ברשימה שתפורסם והוא יהיה חייב להתייעץ אתם לפני המינוי, אז יכול להיות שיהיה אימפוט נוסף, אבל אני לא יודעת אם יש גורמים כאלה.

רבקה אמדון: הפורום של ראשי הרשויות.

סמיר והבה: אנחנו לא רוצים להתחיל לעשות לנו עניין מדבר שאין בו עניין, צריך לשאוף שיהיה מיוצג בכל נציגי הציבור, מכל החברה הדרוזית, גם אנשי דת, גם נשים, מכל הגוונים.

רבקה אמדון: אני טרחתי להגיע מהגליל ואני בכל זאת רוצה להביא את הדברים שאני חוויתי.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מרשים לאנשי הגליל לדבר בוועדת החינוך.

רבקה אמדון: אני בפרויקט הזה שש שנים ומנסה לקדם את העניין בעבודה קשה.

רבקה אמדון: הדברים לא הועלו כאן על הקשיים ואחד הדברים הוא באמת אי היכולת של העדה להגדיר את מהותה שתייצג את כולם, בגלל הרבה ויכוחים פנימיים וקונפליקטים פנימיים.

רבקה אמדון: אני מרגישה שהאינטגרטי המקצועי שלי מחייב אותי להגיד, אם המקום הזה יוקם, הוא חייב להיות מקום שכל אחד מהזרמים בתוך העדה הדרוזית ימצא את ההד שלו בתוכו.

רבקה אמדון: ובניסוח הזה ובמקום הזה, עם דמות שר שהיא דמות פוליטית ובדרך-כלל גם יש לה צבע מסוים, אני חוששת שיהיו קולות בתוך העדה הדרוזית שלא יבואו לידי ביטוי.

מיכאל מלכיאור: זה חשוב, את אומרת דברים רעיוניים חשובים, אבל אנחנו צריכים לתרגם את הרעיון לחוק.

מיכאל מלכיאור: לכן בנקודות הרלוונטיות של החוק, את צריכה לנסות לתת לנו, כדי שנוכל לענות לבקשה הסבירה הזאת, להגיד באיזה נקודות בחוק הזה יכול לבוא רעיון כזה לידי ביטוי.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא יכולים להגיד פה בהגדרת הנציגים שישבו, שהם ייצגו את כלל השקפות העולם, כי זה דבר לא מוגדר משפטית.

עמאר נדיר: בתוך המועצה הזאת נתבקשנו אנחנו, ראשי הרשויות לתת את האנשים המתאימים ביותר שיהיו בתוך המועצה ושהם קשורים למורשת הדרוזית ושגם הם יקדמו את הנושא כי הגיע הזמן, לאחר 58 שנים, שיהיה בית לבני העדה הדרוזית על-מנת שהם יוכלו להיחשף לכל המורשת ולכל המנהגים ולכל ההיסטוריה של בני-העדה הדרוזית.

מיכאל מלכיאור: מכובדי, על זה דיברנו בשעה הראשונה של הישיבה.

עמאר נדיר: נכון, לכל העם בישראל ועל כל מגווני החברה, אבל מה שאמרה הגב' המכובדת בקשר לקונפליקטים, בקשר לבעיות שעומדות להתרחש, אנחנו ראשי הרשויות אלה שמייצגים, אנחנו יכולים לתת את האנשים המתאימים ביותר שיכולים לכהן במועצה הזאת.

עמאר נדיר: לכולנו יש רק אינטרס אחד על-מנת לקדם את הנושא.

מיכאל מלכיאור: תודה.

מיכאל מלכיאור: אם מה שהשגנו כה מקובל, אני מציע שנמשיך.

מירב ישראלי: " יושב-ראש המועצה –

מירב ישראלי: תפקידי המועצה –

7. תפקידי המועצה: לקבוע את מדיניותו הכללית של המרכז;

7. תפקידי המועצה: לאשר את תקציב המרכז.

7. תפקידי המועצה: "

מיכאל מלכיאור: אומרת יהודית פה, אולי זה מיותר להגיד "באישור השר", המועצה תמנה.

עדנה הראל: האמת שבהרבה מודלים מקבילים השר ממנה את היו"ר, מכיוון שהיו"ר הוא הדמות האקסקוטיבית שמובילה קדימה ובתפיסה שבה הגופים האלה הם גופים שבעצם ממונים מטעם הממשלה לשמש כמוסדות ממלכתיים עצמאיים, אבל עדיין ממונים הגוף היוצר.

עדנה הראל: פה ההפך, נתנו עצמאות לגוף לבחור מבין אנשיו.

מיכאל מלכיאור: אז את לא רוצה לגמרי להוציא את השר?

עדנה הראל: אני אומרת בהרבה מודלים, נעשה בו שימוש,

מיכאל מלכיאור: או-קיי, נשאיר את זה.

סמיר והבה: טוב.

מירב ישראלי: "תפקידי המועצה", יש פה מדרג של מועצה, ועד מנהל ומרכז, אז שלושה גופים.

מיכאל מלכיאור: או-קיי.

מירב ישראלי: "סדרי עבודת המועצה –

מירב ישראלי: יושב ראש המועצה ינהל את ישיבותיה, הוא יזמן את ישיבות המועצה ויקבע את מועדן, מקומן וסדר יומן.

מירב ישראלי: "הוועד המנהל

מירב ישראלי: כאן אנחנו צריכים לעשות התאמות.

עדנה הראל: כאן אני רוצה להעיר הערה מקדמית, ברשותכם, אבל המודל המומלץ מבחינה תאגידית הוא שיש גוף אחד ולא שניים, לא גם מועצה וגם ועד מנהל.

עדנה הראל: ובוודאי ככל שהגוף הוא גדול יותר, ואתם הצעתם מועצה גדולה יחסית וקריטריון של חברה הוא מקסימום 12, פה הצעתם 21.

עדנה הראל: נכון שאצל רבין זה 29, אין ויכוח, עדיין זה גוף של 21, זה גוף שקשה לנהל אותו, קשה לכנס אותו.

עדנה הראל: ובוודאי זה נכון, ככל שהמועצה באמת יכולה לשמש כגוף מבקר, מפקח, כשיש סמכויות נפרדות אמיתיות על תחולת ועד המנהל.

עדנה הראל: אם בסופו של דבר הוועד המנהל יהיה הגוף האופרטיבי כי למעוצה אין סמכויות בקרה או פיקוח שיוצרות איזשהו איזון, אני מציעה שנשוב ונחשוב אם באמת נכון שיהיו שני הגופים.

מירב ישראלי: השאלה קודם כל, האם היחס של 9 מול 21 נראה לכם הגיוני, או שאת חושבת שהוועד המנהל צריך להיות מצומצם יותר?

עדנה הראל: אני חושבת שהוא יכול להיות מצומצם יותר, אם אפשר באופן מצומצם יותר להבטיח מספיק פלורליזם שהוא יהיה 7 נניח, כדי שבאמת אפשר יהיה לכנס ולהבטיח שכל הדעות יהיו.

מיכאל מלכיאור: כדי שיהיה פער גם מספיק גדול שזה לא יהיה פשוט בערך אותם אנשים שבאים.

עדנה הראל: ואף אחד לא יכול לבקר את הפעולה של השני?

מיכאל מלכיאור: כן.

מירב ישראלי: אז יש לנו נציג אחד של רה"מ, נציג שר המדע אחד, הגנז, שני נציגים של הסגל האקדמי, שני נציגי ציבור ונציג הרשות המקומית, מבין אלה שמונו לפי הסעיף הזה.

מירב ישראלי: זאת אומרת, יש לנו בעצם התייחסות לשלושת המגזרים: שזה המגזר הממשלתי, המגזר של השלטון המקומי והאקדמי/ציבור.

יהודית גידלי: אני ספרתי רק שמונה.

מירב ישראלי: נכון, צודקת.

סמיר והבה: אז שמונה, בסדר.

מירב ישראלי: אז נראה לי שאם נצליח לצמצם פה ולעשות שבעה.

יהודית גידלי: מה עם החינוך?

מירב ישראלי: לא, להפך אני לא רוצה להגדיל.

מירב ישראלי: אתם צריכים לזכור שהגנז הוא גם עובד מדינה.

מירב ישראלי: לכן, יש לנו בעצם שלושה עובדי מדינה, שניים אקדמיים ושני נציגי ציבור ואחד רשות מקומית.

מיכאל מלכיאור: "הגנז" חייב לשבת פה?

מירב ישראלי: כן, כי זה ארכיון.

מירב ישראלי: השאלה כמה זמן הוא יכול להקדיש לזה, זו כבר שאלה אחרת.

מירב ישראלי: האם אפשר להוריד אחד שזה יהיה שבעה?

מיכאל מלכיאור: בואו נוריד אחד מהסגל האקדמי ואז הגענו לשבעה.

מירב ישראלי: או-קיי, אז יש לנו נציג הסגל האקדמי.

מירב פלג: אני מצטערת להציע משהו שהוא נגד המגמה, אבל אני חושבת שמשרד התיירות הוא צריך להיות גם פה.

מיכאל מלכיאור: גם אם יש רק שבעה?

מירב ישראלי: כי משרד התיירות בעצם אחראי בעיקר על ההקמה ואתם לא רוצים חלק בתפעול, כאן מדובר יותר על התפעול השוטף ואתם לוקחים מקום של משרד שאולי קצת יותר יהיה בתפעול.

מירב פלג: כן, אבל אנחנו לא באים רק להקים וללכת, אנחנו מקימים מפני שאנחנו חושבים שהתפעול השוטף קשור לאינטרסים התיירותיים.

מירב פלג: והתפעול חייב להיות גם כן מתוך איזושהי ראייה תיירותית.

מיכאל מלכיאור: הם לא רוצים לשלם בשביל הטיפול, אבל הם כן רוצים להיות מעורבים בטיפול.

מירב ישראלי: ככל שהמועצה תהיה מעורבת, אז יהיה נציג משרד התיירות, השאלה אם הוא צריך להיות בוועד המנהל.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מכניסים את משרד החינוך, זה פה ועד מנהל מאוד מצומצם.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאם אנחנו מצמצמים ל-7, אין מקום גם להכניס את משרד התיירות.

מירב ישראלי: גם תזכרי שהמועצה קובעת את המדיניות.

מירב ישראלי: שזה אולי מה שיותר חשוב לכם.

מירב פלג: ברשותכם, אני עוד אתייעץ ואם יהיה צורך, אני,

מיכאל מלכיאור: בסדר, אז בינתיים אנחנו,

עדנה הראל: אז אפשר גם להוריד אחד מנציגי ציבור.

מיכאל מלכיאור: אז שוב נותן משקל גדול מאוד לממשלה פה, זה יותר מדי.

אילן צבי: בתפקידי הוועד המנהל, המטרה הראשונה היא להתוות את קווי הפעולה של המרכז.

אילן צבי: הרבה מקווי הפעולה,

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא הגענו לסעיף הזה.

אילן צבי: בנושא תיירותי, לכן אני חושב שכן חשוב, כי הם למעשה ייזמו את הדיונים השנתיים של המועצה.

עדנה הראל: אני לא הייתי מודעת לו, אני חייבת להגיד ערב הדיון, אבל אם הוא מקים את המקום, זו השקעה משמעותית שחייבת לנבוע מאיזושהי תפיסה של מדיניות.

מיכאל מלכיאור: את רצית לצמצם, אנחנו מוכנים.

עדנה הראל: נכון, אבל אני גם,

מירב ישראלי: טוב, אז אני מחליפה "משרד התיירות ונציג נוסף לסגל האקדמי", כדי שיישמר האיזון.

מיכאל מלכיאור: או-קיי.

מיכאל מלכיאור: אז בסוף אנחנו הוספנו אחד בעצם.

יהודית גידלי: לא, בכותרת והמספרים זה לא התאים.

מירב ישראלי: המשך סעיף 9.

מירב ישראלי: "(ב) הוועד המנהל ימנה מבין חבריו, באישור השר, את היושב ראש ואת ממלא מקומו".

מירב ישראלי: להתוות את קווי הפעולה של המרכז;

מירב ישראלי: לפקח על ביצוע קווי הפעולה של המרכז ועל תכניותיו;

מירב ישראלי: בעצם אנחנו אומרים שהמועצה קובעת את המדיניות, הוועד המנהל לוקח את המדיניות הזאת ופורט אותה לקווי פעולה ממש, אופרטיביים.

מירב ישראלי: ובעצם גם מפקח על ראש המרכז שמיישם בפועל את קווי הפעולה האלה.

מירב ישראלי: זה המבנה.

עדנה הראל: אני לא בטוחה שזה מוצדק, זה גם נובע מהמספרים שלא יאפשרו בעצם הפרדה משמעותית.

עדנה הראל: מצד שני, ככל שאי אפשר לצמצם וככל שיש תרומה משמעותית,

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לשאול שאלה, הרי זו בעצם השאלה שלך.

מיכאל מלכיאור: אם היינו יכולים להגיע למבנה אחיד של גוף אחד שיהיו בו נגיד 13 חברים והמועצה תצומצם והוועד המנהל יורחב, כלומר, יהיה רק גוף אחד, האם אתם מרגישים שזה היה פוגע?

סמיר והבה: יהיה מהאוצר, יהיה ועד פועל, זה כמו שאר המקומות.

מיכאל מלכיאור: זה הרבה פעמים מסבך.

מירב ישראלי: יש תאגידים שבהם רק מועצה קובעת אבל היא המועצה היא הגדולה.

סמיר והבה: בוודאי, המועצה היא גדולה.

מיכאל מלכיאור: אני שאלתי, ענית, קיבלתי תשובה, ממשיכים הלאה.

עדנה הראל: לגבי אחדות הגופים, השאלה אם באמת צריך פה שני יושבי-ראש?

עדנה הראל: לכאורה לפי הנוסח זה יושב-ראש נפרד לוועד המנהל ויושב-ראש נפרד למועצה וגם מנכ"ל.

עדנה הראל: השאלה אם זה נכון, אני לא אומרת שזה בלתי אפשרי.

סמיר והבה: אני דרך אגב, מבין מה שאת אומרת.

סמיר והבה: אין לנו התנגדות שיהיה אותו יושב-ראש.

מירב ישראלי: זה בעייתי שזה אותו יושב-ראש.

סמיר והבה: מבחינת החוק?

מירב ישראלי: כי הם אמורים לפקח אחד על השני.

סמיר והבה: טוב.

עדנה הראל: ברשות השידור זה אותו יו"ר.

עדנה הראל: רק עכשיו הוקמה רשות המים הממשלתית, מודל עדכני אחרון והיו"ר הוא גם המנכ"ל.

עדנה הראל: זאת אומרת, יש שם את הרשות, יש המועצה.

מירב ישראלי: ראש המועצה הוא גם מנכ"ל.

עדנה הראל: יו"ר המועצה הוא גם מנהל.

מירב ישראלי: מוזר לי.

עדנה הראל: יש לזה גם יתרונות, הוא יחיד מבין שבעה ויש אחדות מסוימת.

מירב ישראלי: נראה שזה סותר את הרעיון במבנה הזה, אתם רוצים שנשאיר את זה כך?

עדנה הראל: בסדר, אני לא נחרצת כרגע, אני גם מוכנה לחשוב, זאת גם הערה שהציעו לי להעלות לדיון.

מיכאל מלכיאור: טוב, או-קיי.

עדנה הראל: לכל היותר נשוב ונעלה אותה בהמשך.

מירב ישראלי: או-קיי.

עדנה הראל: הערה נוספת, לא מוזכר כאן בכלל המוזיאון.

עדנה הראל: והמוזיאון הוא לכאורה נפרד.

מירב ישראלי: כשנגיע לזה, כי שם באמת הכל נלקח מהמודל של "מורשת בגין" ו"מורשת רבין", למעט "המוזיאון".

מירב ישראלי: בעצם לא נכתב מהי הדרך האופרטיבית להפעיל את המוזיאון.

מירב ישראלי: לכן אני מצפה שתהיינה הערות לעניין הזה כי שם זה מופעל באמצעות ועדה חינוכית, נראה אם זה מתאים –המודל של רבין ובגין אינו מתאים, אולי נשים מודל אחר.

עדנה הראל: בסדר גמור.

מירב ישראלי: "פיזור הוועד המנהל –

מירב ישראלי: תוך זמן שיקבע, לא ימלא הוועד המנהל את המוטל עליו, כפי שפירט השר בדרישתו, יפזר את הוועד המנהל.

מירב ישראלי: "כינון ועד מנהל חדש -

עדנה הראל: בואו נתייחס לסעיף 11.

עדנה הראל: אני חושבת שיש בעיה עם המודל הזה במובן הזה שהמשמעות שלו, כשפיזור הוועד המנהל הוא פיזור חלק מהמועצה.

מירב ישראלי: לא זאת המשמעות.

מירב ישראלי: המשמעות היא שהוועד המנהל הספציפי הזה מפורק מסמכויותיו והמועצה ממשיכה לתפקד, הוא לא מפטר את חברי המועצה.

עדנה הראל: ואז אותם תשעה חוזרים להיות והוא צריך לחזור ולמנות ועד.

עדנה הראל: כאשר הוא חוזר וממנה ועד, חלק מהאנשים הם הכרח, חוזרים בחזרה להיות בוועד.

מירב ישראלי: זה נכון.

עדנה הראל: אותם אלה שהוא לא מינה בעצם הופכים להיות לאומתיים.

עדנה הראל: הם חוזרים לתוך המועצה וממשיכים לפעול.

עדנה הראל: אם המשמעות איננה פיזור שלהם, המשמעות היא יצירת מועצה לאומתית לוועד המתמנה.

עדנה הראל: ולכן אני רוצה לשאול האם כמודל נכון ליצור מצב כזה, או נכון להיות במצב שכן מתפזרת המועצה ובעצם ממנים את כל המועצה מחדש.

מירב ישראלי: את רוצה בעצם לתת לשר סמכות מקבילה רק לגבי המועצה כדי לא ליצור את המצב.

עדנה הראל: או שלפחות אם הוא רואה שלא מתמנה הוועד, לעשות פה איזשהו הליך.

עדנה הראל: הרי יש לנו את השר על-מנת לבקר על הוועד המנהל.

עדנה הראל: אז אם השר חושב שהוועד המנהל איננו ממלא את תפקידו, אז יתכן שהוא צריך לפנות למועצה בבקשה לקיים דיון עם הוועד המנהל.

עדנה הראל: ואם הוא רואה שגם המועצה לא מקיימת את תפקידה וגם הוועד המנהל לא מקיים את תפקידו ולא התקיים דיון ולא השתנו דברים, אז שיפזר את המועצה.

מיכאל מלכיאור: ויכול להיות גם מצב שיש בעיה ספציפית, כמו למשל שראש הוועד המנהל לא מתפקד טוב.

מירב ישראלי: אז יש אפשרות לפטר מישהו ספציפי.

מיכאל מלכיאור: אבל זה לא כתוב.

מירב ישראלי: יש בהמשך.

מירב ישראלי: לדברים האישיים יש פתרון, הן לגבי המוצא והן לגבי הוועד המנהל.

מירב ישראלי: השאלה באמת היא לא באי תפקוד אישי של מישהו, אלא אי תפקוד מוסדי.

עדנה הראל: ואז יותר נכון ליצור מנגנון קודם של דיאלוג ושל שימוש באורגן הנוסף שזה אורגן המועצה.

עדנה הראל: זה אני חושבת כתנאי מוקדם ואחר-כך אם באמת כלו הקיצין והדיאלוג מול המועצה לא מניב פעילות שונה של האורגן הזה, של הוועד המנהל או של זה, אז צריך לפזר לדעתי, את כל המועצה.

מירב ישראלי: את רוצה לעשות איזשהו הליך מדורג שקודם כל מה שכתוב בסעיף 11 (א) ו-(ב) יהיה בהתייעצות עם המועצה בוודאי, למרות שחלקם, ה-9, הם חלק מהמועצה, אז זה קצת מוזר.

עדנה הראל: לפחות לאפשר להם את זה.

עדנה הראל: זה קודם כל לבקש מהמועצה לקיים דיון בסוגיות, להזמין את הוועד המנהל.

קבלן מוצלח: אבל לשמוע את דעתו של הוועד המנהל ואז להחליט, זה יכול להיות הכי טוב.

קבלן מוצלח: ולכן אני חוזר להערה שלך שבמקום 9 שנחזור להיות אפילו 5, ואז יש לך מה שנקרא במועצה, חלק גדול שממנו את יכולה למנות עוד 5 ועוד 5.

עדנה הראל: חמישה אחרים וזה לא לאומתי.

עדנה הראל: בסדר, אז אם אפשר לצמצם לחמישה?

קבלן מוצלח: המועצה מייצגת גופים מסוימים וסמכותו של השר לפנות לאותם גופים, להחליף את החברים שהם לא פעילים ולא עושים את העבודה שלהם.

מירב ישראלי: לא זאת השאלה.

מירב ישראלי: האפשרות הזאת כבר קיימת בחוק, השאלה אם כשמפטרים אישית אנשים מסוימים, האם אנחנו צריכים גם אפשרות נוספת של פיזור מערכתי של הוועד המנהל.

מירב ישראלי: יכול להיות שצריך פשוט לוותר על האפשרות הזאת, עדנה, ולהשאיר רק את האפשרות האישית.

קבלן מוצלח: האפשרות האישית היא הכי טובה וגם הכי יעילה.

מירב ישראלי: אילו דברים שבאמת קיימים בחוקים שהחוק הזה נסמך עליהם, אבל הם לא כל-כך קיימים באמת בחוקים אחרים ששם אין גם את המבנה המשולש הזה, בדרך-כלל זה מבנה של מועצה פלוס מנכ"ל.

עדנה הראל: אני חושבת שיש היגיון ואנחנו כן עשינו את זה לאחרונה.

עדנה הראל: אני כן חושבת שיש הצדקה לאפשר מנגנון פניה של השר אל הגוף, אל האורגנים שלו, לדון בתפקוד שלהם כאורגנים, לא לפטר מישהו ספציפי.

עדנה הראל: אני חושבת שזה דווקא סמכות בעייתית שיוצרת תלות אישית של חברים בשר, היא צריכה באמת לבוא לידי ביטוי רק במצבים מאוד קיצוניים, הרשעה ודברים מהסוג הזה.

מיכאל מלכיאור: אז אם זה כך, אז זה צריך להיות פיזור כל המועצה.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר שיהיה גוף כל-כך גדול בתוך המועצה שלא מתפקד, זה לא הגיוני גם בגלל הרכב האישי של מה שהולך, זה נציג של רה"מ, אז במקרה כזה צריך לפזר את המועצה.

מירב ישראלי: כן, זה לא הגיוני אחרת.

עדנה הראל: נכון.

עדנה הראל: אבל הייתי עושה את זה אחרי הליך שהשר פנה למועצה וביקש ממנה לדון.

מיכאל מלכיאור: או-קיי, אחרי הליך.

מירב ישראלי: אז אפשר להרחיב את זה: "ראה השר כי המועצה או הוועד המנהל לא ממלאים..." יכול להיות שהמועצה לא מתפקדת.

עדנה הראל: נכון, פנה אל המועצה, ביקש ממנה לקיים דיון.

מירב ישראלי: השאלה, לפני המועצה, למועצה, לא לוועד המנהל?

מיכאל מלכיאור: כן, למועצה.

מירב ישראלי: אולי נגיד כי בכוונתו לפזר את המועצה או את הוועד המנהל כי הוא צריך להתרות על משהו, צריך להגיד, "אתם לא מתפקדים".

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאנחנו מסכימים עם העיקרון.

מירב ישראלי: אפשר להוסיף את זה לנוסח הזה, ואתם תעבירו נוסח לגבי 11.

מירב ישראלי: התפטר הוועד המנהל או החליט השר לפזרו כאמור בסעיף 11, ימונה ועד מנהל חדש בדרך הקבועה בסעיף 29 תוך שלושים ימים מיום ההתפטרות או הפיזור, לפי העניין".

עדנה הראל: לא, אבל בנוסח לא יהיה את זה, מפני שאם מפזרים את המועצה, אז הוא צריך למנות מועצה חדשה.

עדנה הראל: את רוצה להגביל אותו בזמן?

מירב ישראלי: אולי, אני לא יודעת.

עדנה הראל: תחשבו על זה, אם לא – אז לא, אבל יכול להיות שכן.

מירב ישראלי: או-קיי.

מירב ישראלי: כי את יוצרת מצב של תקופה מסוימת שאין מועצה שהיא מתפקדת.

מיכאל מלכיאור: חייבים להגביל בזמן.

מירב ישראלי: זה בעייתי לא להגביל את זה.

עדנה הראל: טוב.

מירב ישראלי: "הוצאות וגמול -

מירב ישראלי: לזה יש לכם הערה?

נציגת האוצר: בגדול, ההערה היא להשים את הנוסח שקיים פה ליתר ההסדרים שקיימים לגבי ההליך הסטטוטורי וגם בהליך סטטוטורי, וההבחנה שאנחנו בדרך-כלל עושים לעניין גמול השתתפות בסעיף שהוספתם שחברי הוועד המנהל יהיו זכאים לגמול עבור השתתפות.

נציגת האוצר: ואנחנו בדרך-כלל עושים הבחנה בקשר לגמול השתתפות, כך שיש שתי קבוצות.

נציגת האוצר: אחד, זה חברי הוועד המנהל שהם עובדי מדינה או עובדים של גוף מסוים.

מיכאל מלכיאור: שממילא מקבלים שכר.

נציגת האוצר: הם ממילא מקבלים שכר, אז להם משולמים רק הוצאות.

נציגת האוצר: לעומת זאת, לנציגי חברי הוועד המנהל שהם לא עובדים של גוף מסוים אנחנו משלמים גמול השתתפות שבתוכו מגולם החזר הוצאות ולכן השינויים לגמול השתתפות בלבד.

מיכאל מלכיאור: לא, הבדל הוצאות זה מעבר לישיבות.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שאנשי הוועד המנהל צריכים לנסוע ארבע פעמים בשבוע מדליית אל-כרמל לירושלים.

נציגת האוצר: זה מגולם בתוך השיעורים שניתנים לו דרך שר האוצר בהתאם למה שוועדה לסיווג תאגידים סטטטוריים גם מייעצת, זאת אומרת, השיעורים הם קבועים והם מותאמים לפי סוג התאגיד, ובתוך החישוב של גמול השתתפות בכל תאגיד ותאגיד מגולם כבר החזר ההוצאות.

נציגת האוצר: זה נכנס בתוך החישוב כאשר קובעים מהו גובה גמול ההשתתפות.

מיכאל מלכיאור: את ההבחנה בין עובדי מדינה ולא עובדי מדינה, אני חושב שזה הגיוני וזה לא כתוב וטוב שהערתם את זה.

מיכאל מלכיאור: לגבי גמול ההשתתפות, קשה לי להבין, יכול להיות אדם שהוא רק משתתף בישיבות ויכול להיות אדם אחר שהוא צריך לנסוע ארבע פעמים בשבוע לירושלים.

מיכאל מלכיאור: זה לא יכול להיות שזה אותו סכום שהוא יקבל.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהחזר הוצאות שהוציא במילוי תפקידו, בשיעורים שיקבע השר, עונה על הדרישה הזאת.

נציגת האוצר: אני חושבת שהוועדה לתאגידים סטטוטוריים מסווגת את התאגיד, מסווגת את גמול ההשתתפות והיא לוקחת בחשבון לגבי אנשים שונים.

נציגת האוצר: זה משהו שנלקח בחשבון.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שתעבירו את הנוסח שלכם ומירב תבדוק את זה.

מיכאל מלכיאור: לי זה נראה מאוד הגיוני מה שכתוב פה, וצריך להיות.

נציגת האוצר: אני אבדוק.

מיכאל מלכיאור: או-קיי, כי זה נשמע לי פה מאוד הגיוני מה שכתוב פה.

נציגת האוצר: אם ההנחה היא שאני מגלמת בתוכו,

מירב ישראלי: לא, אז את מורידה את גבול ההשתתפות.

מיכאל מלכיאור: כן, אבל לא הגיוני שהחזר הוצאות זה דבר אחיד.

מיכאל מלכיאור: אז בואו תבדקו, אם זה מגלם הכל וזה מסדיר אותו וזה כך מקובל, אז בסדר.

מירב ישראלי: למה כאן זה רה"מ?

נציגת האוצר: ככה זה לגבי כל התאגידים הסטטוטוריים.

מירב ישראלי: באיזה חוק הכנסתם הוראה כזאת?

מירב ישראלי: אני שואלת כי מעולם לא ראיתי הוראה כזאת.

מיכאל מלכיאור: זה לא נשמע הגיוני.

מירב ישראלי: יכול להיות שבחוקים החדשים שנדונים, המורשת הצ'רקסית, כי אני לא מכירה את הנוסח הזה, לכן אני שואלת.

מירב ישראלי: זה נוסח שמתואם כרגע עם משרדי הממשלה.

מירב ישראלי: את יכולה להקריא את זה שוב?

נציגת האוצר: רה"מ באישור שר האוצר, יקבע כללים ותנאים שלפיהם ישולם גמול או החזר הוצאות.

מירב ישראלי: או-קיי, במקום "השר באישור שר האוצר, את אומרת "רה"מ באישור שר האוצר"?

נציגת האוצר: "יקבע כללים ותנאים ובשיעור".

מירב ישראלי: זאת אומרת, הכללים והתנאים יהיו ספציפית לחוק הזה או שאתם יש לכם איזה משהו?

מיכאל מלכיאור: נמשיך לקרוא את הצעת החוק.

מירב ישראלי: "תקופת כהונה –

עדנה הראל: את הרציפות אחרי שתי תקופות, לא לאפשר מעבר לשתי תקופות רצופות.

מירב ישראלי: לא, אז כאן זה שלוש תקופות רצופות, שימי לב.

עדנה הראל: לא, כאן יש לך תקופות רצופות נוספות ואפשר אחר-כך.

מירב ישראלי: סה"כ זה שלוש.

עדנה הראל: לא, אבל זה אומר שיש הפסקה של לפחות אחת וזה יוצר את הנתק.

מירב ישראלי: אני סופרת פה שלוש, אבל בסדר.

מיכאל מלכיאור: בסדר גמור.

יהודית גידלי: שני דברים.

יהודית גידלי: אחד, זה ראש הרשות, אין התאמה.

מיכאל מלכיאור: אמרנו לפני כן, שראש הרשות.

מיכאל מלכיאור: לא, הוא לא יישב,

מירב ישראלי: לא, זה לא מתייחס לדברים שהם פרסונליים, אולי צריך להגיד את זה באופן מפורש, אבל זה ברור שאם הגנז הוא גנז,

מיכאל מלכיאור: אז צריך להוסיף את זה.

מיכאל מלכיאור: זה רק שני האנשים האלה שהם פרסונליים.

מיכאל מלכיאור: מי שמתמנה מתוקף תפקידו זה דבר אחר.

מיכאל מלכיאור: לדוגמא- יש מי שממונה במשרד התרבות על מורשת הדרוזים והצ'רקסים, אז הוא גם.

עדנה הראל: אנחנו ננסח כך שזה יהיה ברור.

מיכאל מלכיאור: או-קיי.

מירב ישראלי: "פקיעת כהונה –

מירב ישראלי: התפטר במסירת כתב התפטרות לשר;

מירב ישראלי: חדל להיות עובד המשרד הממשלתי או הגוף שאותו הוא מייצג במועצה.

מירב ישראלי: "

מירב ישראלי: השר רשאי, לאחר שנועץ ביושב ראש המועצה או ביושב ראש הוועד המנהל, לפי העניין, להעביר חבר מועצה או חבר הוועד המנהל מכהונתם לפני תום תקופת כהונתם אם נבצר מהם, דרך קבע, למלא את תפקידם".

עדנה הראל: שני דברים.

עדנה הראל: לגבי סעיף 14: שתי תקופות רצופות, אחר-כך אחרי הפסקה של תקופה אחת, אפשר לשוב ולמנות.

עדנה הראל: זה המודל שחוזר ואני מתנצלת, קראתי לא נכון את הסעיף, אז אני מבקשת מהוועדה לשוב ולשקול וללכת לברר לפני שאנחנו הולכים למקומות אחרים, כי הרי כהונה רצופה ארוכה מדי, שלא מאפשרת רענון.

עדנה הראל: אז אם אפשר בסעיף 14 לחזור לשתי תקופות רצופות.

מיכאל מלכיאור: בסדר, מקובל.

עדנה הראל: שאלה שנייה לתקופת הכהונה של הוועד.

עדנה הראל: תקופת הכהונה של הוועד היא שלוש שנים, ואפשר לשוב ולמנות את חברי הוועד, אבל שלא באופן רצוף אם מישהו מתמנה, הוא בהכרח ממשיך להיות חבר ועד, כי השר ישוב וישקול את האיזון של הוועד ביחס לחברי המועצה, לדעתי, לאחר תקופת כהונה.

מירב ישראלי: אבל גם על חברי הוועד המנהל תחול המגבלה שחלה על חברי המועצה באופן כזה שהם לא יכהנו באופן רצוף יותר מדי שנים?

מיכאל מלכיאור: אבל הם ממילא חברי מועצה, כי הרי הוועד המנהל נבחר מתוך המועצה.

עדנה הראל: נכון, אבל כשהשר ממנה את המועצה, אם הוא מינה את מוצלח שוב להיות חבר מועצה במועצה הבאה, הוא לא בהכרח צריך למנות אותו עוד פעם להיות חבר ועד.

מיכאל מלכיאור: זה ברור.

עדנה הראל: זה מה שרציתי שיהיה ברור.

מירב ישראלי: אז זה לא מה שהבנתי אם כך, אז אולי תנסח גם בעניין הזה למה הכוונה.

מיכאל מלכיאור: לא כתוב, לא הוגדר בכלל כמה פעמים הוועד המנהל יכהן.

עדנה הראל: אז אני מציעה שכן יוגדר שהתקופה של הוועד זה שלוש שנים במקביל לתקופת כהונת המועצה.

עדנה הראל: ועם מינוי מועצה חדשה, ישוב השר וימנה ועד חדש שייתכן שיהיו בו כאלה שכיהנו כחברי ועד, כמו שאת אמרת, אבל לא חייב שיהיו אותם חברי ועד.

מיכאל מלכיאור: את זה את לא חייבת להגיד, רק לכתוב שהוא בוחר אחרי שלוש, יחד עם זה שהוא ממנה את המועצה, הוא ממנה מחדש את הוועד המנהל.

מיכאל מלכיאור: ואז זה ברור שהוא יכול למנות.

מירב ישראלי: אז אני משאירה את זה ככה.

מירב ישראלי: אז סעיפים 15 ו-16, ההבדל הוא באמת שסעיף 15 זה פקיעה אוטומטית, וסעיף 16 זה שיקול דעת של השר.

עדנה הראל: כן, אבל רק במקרה חריג שנבצר ממנו דרך קבע למלא תפקידו.

מירב ישראלי: כן, ברור.

מיכאל מלכיאור: הרי סה"כ המועצה חייבת רק להתכנס פעם בשנה.

מיכאל מלכיאור: אז אפשר לחשוב מה זה דרך קבע שלא.

עדנה הראל: חלילה אדם חולה.

מיכאל מלכיאור: או-קיי, בסדר.

מירב ישראלי: "תוקף פעולות –

מירב ישראלי: "ראש המרכז –

מירב ישראלי: אדם שהוא בעל מעמד בתום ההשכלה הגבוהה.

מירב ישראלי: "

מירב ישראלי: זה היה ב"רבין" וב"בגין" והורד בגלל הקושי למצוא אדם מתאים שהוא גם זה וגם ניהול, זה היה תיקון בשני החוקים במקביל והמחשבה הייתה שלא חייב שראש המרכז הוא דווקא בעל מעמד בתחום ההשכלה הגבוהה.

מירב ישראלי: ואני חושבת שזה רלוונטי גם לדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: אני גם חושב.

מיכאל מלכיאור: נכתוב "מנכ"ל" ונוריד את הסיפא.

מירב ישראלי: בסדר גמור.

עדנה הראל: כתוב פה "המועצה באישור השר", הוועד המנהל הוא הגוף האקסקוטיבי, אולי זה לפחות צריך להיות עפ"י הצעת הוועד המנהל ואולי בגלל ההפרש בין שני הגופים ב-9 ו-14 שרשום.

מירב ישראלי: או-קיי.

המשך סעיף 18: "(ב) ראש המרכז ימונה לתקופה של שלוש שנים, ואפשר לשוב ולמנותו מחדש, באישור השר, לשתי תקופות כהונה רצופות נוספות וכן למנותו שוב לאחר הפסקה של שלוש שנים רצופות לפחות.

מיכאל מלכיאור: אם את רוצה גם פה להגביל ל-6 שנים או שזה יכול להיות 9 שנים.

מירב ישראלי: כאן זה בכל זאת משהו שהוא יותר ניהולי ויכול להיות שדווקא הניסיון שהוא רוכש מצדיק תקופה יותר ארוכה.

מירב ישראלי: זו שאלה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שבתוך השאלה יש גם את התשובה.

מיכאל מלכיאור: ואני חושב שזה הגיוני בנושא המועצה, זה לא הגיוני פה שלאחר שש שנים אדם יהיה חייב ללכת.

סמיר והבה: אם הוא מנהל כראוי את המוסד, למה לא? שיישאר.

מיכאל מלכיאור: אני בכלל חושב שפה בסעיף הזה לא צריכה להיות גם ההגבלה של 9 שנים.

מיכאל מלכיאור: אם זה מנכ"ל שמתפקד טוב והוא כבר בתפקיד הזה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו לא מפטרים את ראש מוזיאון ישראל.

עדנה הראל: רק לאחרונה פורסמה ביקורת על העובדה שמנהלים של חברות ממשליות שהם לתקופות כהונה קצובות.

עדנה הראל: ובעצם נוצר מצב שאנחנו קוראים לו בעולם התאגידי שלטון מנהלים, המנהל לפעמים מכיר את רזי המוסד.

עדנה הראל: חברי המועצה באים והולכים ואין בקרה אמיתית מספקת עליו, ולא בטוח שלא נכון,

מיכאל מלכיאור: אז לכן צריך למנות אותו מחדש כל שלוש שנים.

מיכאל מלכיאור: אני יכול להראות לך אלף מוסדות פה במדינת ישראל שבאמת המנהל הוא מנהל מצוין והוא יכול להיות 30 שנים.

מיכאל מלכיאור: אני לא רואה שום סיבה במקום כזה, כל זמן שהוא צריך להתמנות מחדש, זה נותן אפשרות להחליף אותו.

עדנה הראל: אבל אז זה שאלה אחרת, אם אנחנו הולכים על זה, האם באמת זה צריך להיות כל שלוש שנים, אולי כל ארבע או חמש?

מיכאל מלכיאור: אז נגיד ארבע או חמש שנים.

סמיר והבה: חמש שנים.

מיכאל מלכיאור: חמש שנים.

ג’אדללה סעד: אפשר להתייחס לנקודה הזאת.

ג’אדללה סעד: המרכז מיועד להיות בשטח השיפוט שלי.

ג’אדללה סעד: לגבי מה שהגברת אמרה, מוטב שיהיה חמש שנים קדנציה ויגמור, הוא לא חייב להיות קבוע.

מיכאל מלכיאור: קדנציה יכולה להיות גם ארבע שנים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו קובעים מה הקדנציה.

ג’אדללה סעד: שלוש שנים זה לא זמן, זה לא נותן אפילו להכיר או לדעת את החומר ואת המקום בכלל.

ג’אדללה סעד: אבל בקשר למיקום בית המורשת, זה לא מצוין בחוק.

מיכאל מלכיאור: החוק צריך לקבוע איזה מיקום זה?

ג’אדללה סעד: כן, יש הסכמה על זה.

מיכאל מלכיאור: יש הסכמה ואין צורך למקם בחוק.

נביה נסראללדין: בסעיף 18 (ב), ראש המרכז צריך כל חמש שנים לקבל אישור, אבל זה לא צריך להגביל אותו לאחר שתי קדנציות.

מיכאל מלכיאור: הורדנו את זה.

מירב ישראלי: אז מה שאנחנו כותבים זה שראש המרכז ימונה לתקופה של חמש שנים ואפשר לשוב ולמנות אותו מחדש.

עדנה הראל: לתקופות כהונה נוספות.

ג’אדללה סעד: ויש לי עוד הערה בקשר ליו"ר המרכז, צריך שיהיו תנאים שיתאימו לתפקיד, למעמד.

מירב ישראלי: זה בסעיף 20, מיד נגיע לזה.

עדנה הראל: תנאים או כישורים?

מיכאל מלכיאור: הוא מתכוון לתנאים.

נביה נסראללדין: אדוני היו"ר, בסעיף 18 (א) אני חושב שזה בעייתי, כתוב כאן: "ראש המרכז שימונה הוא בעל מעמד בתחום ההשכלה הגבוהה".

נביה נסראללדין: אני חושב שכאן צריך להכניס "בעל כישורים מתאימים למורשת הדרוזית", ולא צריך להביא בן-אדם סתם שיהיה בתוך המרכז הזה שהוא ינהל.

סמיר והבה: לא צריך להגדיר את זה, המועצה תחליט מי יכול לנהל.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שנכתוב שהוא צריך להיות בעל כישורים מתאימים.

מיכאל מלכיאור: זה הרי ברור שהוא צריך להיות בעל כישורים מתאימים כאלה.

ג’אדללה סעד: זה בקריטריונים שהמועצה תקבע.

מירב ישראלי: "תפקידי ראש המרכז –

מירב ישראלי: יישום החלטות הוועד המנהל;

מירב ישראלי: דיווח לוועד המנהל על פעילויות המרכז, המכון והארכיון והמוזיאון".

מירב ישראלי: 20.

מירב ישראלי: (א) הוועד המנהל, באישור השר ובהתייעצות עם שר האוצר, יקבע את שכרו ותנאי העסקתו של ראש המרכז.

נציגת האוצר: יש הערה לגבי הסעיף הזה.

נציגת האוצר: המנכ"ל כאן הוא עובד התאגיד, זאת אומרת, עובד המרכז.

נציגת האוצר: וככלל השכר של עובדי התאגיד כפופים לאישורו של שר האוצר.

נציגת האוצר: לפי חוק יסודות התקציב השכר של העובדים בתאגיד הסטטוטורי צריכים להיות כמו השכר של עובדי מדינה בתפקידים מקבילים ואם רוצים לחרוג מהשכר של עובדי המדינה, צריכים אישור של שר האוצר.

נציגת האוצר: לכן לעניין הסעיף הזה, כדי שזה יעלה בקנה אחד עם ההוראה הרוחבית בחוק יסודות התקציב שצריך אישור של שר האוצר, גם כאן נדרש אישור של שר האוצר ולא רק התייעצות.

מירב ישראלי: יש לנו גם את סעיף 38, שהעובדים שהם לא ראש המרכז, "תנאי העסקתם של עובדי המרכז יהיו כשל עובדי המדינה בתפקידים מקבילים ובשינויים ובתיאומים שיקבע השר, בהסכמת שר האוצר.

מירב ישראלי: זה כל העובדים שהם לא ראש המרכז בעצם, האחרים.

נציגת האוצר: אז גם לסעיף הזה יש הערה שצריכים לשנות את הנוסח.

מירב ישראלי: אז בעיקרון אנחנו מחריגים את "ראש המרכז" מהעובדים הרגילים.

מירב ישראלי: אבל מה שנאמר פה זה שבעצם צריך שזה יהיה באישור שר האוצר, אני מבינה שזה התיקון שאתם מבקשים.

נציגת האוצר: זה התיקון לגבי סעיף 20 ואם אנחנו כבר מדברים על סעיף 38, כי זה אותו רציונל, אז בחוק הביטוח הלאומי יש נוסח שאני חושבת שכדאי לאמץ, שהוא אומר: "תנאי עבודתם של עובדי המרכז יהיו כתנאי עבודתם של עובדי המדינה".

נציגת האוצר: בהקשר של אישור שר האוצר, זה כבר קבוע בסעיף הכללי בחוק יסודות התקציב, שאם רוצים לחרוג מהשכר של עובדי המדינה, חייבים את אישור שר האוצר.

נציגת האוצר: אז אני לא צריכה לחזור פעמיים על אותו דבר.

מירב ישראלי: אבל פה עפ"י המלצת המועצה זה משהו שהוא "בתיאומים שיקבע השר, באישור שר האוצר עפ"י המלצת המועצה".

מירב ישראלי: יש פה פרוצדורה קצת אחרת.

נציגת האוצר: אין בעיה, כל עוד בסופו של דבר האישור יהיה על-ידי שר האוצר.

מירב ישראלי: או-קיי, זה מה שזה אומר.

עדנה הראל: עפ"י המלצת המועצה, אני חושבת שזה נוסח, עם כל הכבוד, שיכול לכבול את ידי שר האוצר, אני לא חושבת שזה נכון.

עדנה הראל: אני לא חושבת שהמועצה יכולה להיות מי שבהמלצתה תכפה,

מירב ישראלי: האמת שאני קראתי את זה כך, בהתייעצות, הוא לא חייב לקבל את ההמלצה.

20 יהיה: "הוועד המנהל באישור השר ושר האוצר, יקבע את שכרו ותנאי העסקתו של ראש המרכז.

נציגת האוצר: "תנאי עבודתם של עובדי המרכז יהיו כתנאי העבודה של עובדי המדינה".

נציגת האוצר: מראש אני גם מבקשת להטיל איזשהו ספק אם נכון להתייעץ במועצה בעניין הזה, כי מדובר בשכר הציבורי.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שאם זה כתוב לגבי המנכ"ל, זה לא צריך להיות כתוב לגבי כלל העובדים.

מיכאל מלכיאור: ישבו במועצה וידונו מה צריך כל עובד.

מיכאל מלכיאור: לא צריך את זה.

מיכאל מלכיאור: לגבי המנכ"ל יש עניין אולי של התייעצות עם המועצה, בואו נשאיר את זה כך.

מירב ישראלי: אבל השאלה היא מי קובע את זה, השר הממונה או שר האוצר?

מיכאל מלכיאור: השר הממונה באישור של שר האוצר.

נציגת האוצר: כן, באישור שר האוצר.

מירב ישראלי: זאת אומרת, אני לא צריכה לכתוב גם את השר הממונה פה?

נציגת האוצר: סעיף 38, אני אקריא את הנוסח: "תנאי עבודתם של עובדי המרכז יהיו כתנאי עבודה של עובדי המדינה".

נציגת האוצר: זה כמו חוק הביטוח הלאומי.

מירב ישראלי: בלי "בתפקידים מקבילים".

נציגת האוצר: כך זה קיים גם בחוק הביטוח הלאומי.

מירב ישראלי: "בשינויים ובתיאומים שיקבע השר באישור שר האוצר", יש לך הוראה שמקבילה בחוק הביטוח הלאומי לזה?

נציגת האוצר: לא, זה סעיף 29.

נציגת האוצר: סעיף 29 בחוק התקציב מגלם בתוכו את הכל.

מירב ישראלי: את כל זה?

עדנה הראל: סעיף 29 הוא סמכות של שר האוצר לקבוע את השינויים והתיאומים, את החריגות משכר עובדי העובדה ומה המקבילה.

עדנה הראל: שר האוצר עושה את זה רוחבית לגבי כלל המגזר הציבורי והוא לא מתייעץ עם שר החינוך כשבאים לדבר על חברת המתנ"סים.

עדנה הראל: אני לא בטוחה שנכון שהוא יתייעץ עם שר התרבות כשזה המועצה הספציפית הזאת.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שכן.

מירב ישראלי: או-קיי, "תנאי עבודתם של עובדי המרכז יהיו כתנאי עבודה של עובדי המדינה, באישור שר האוצר, בהתייעצות.

מירב ישראלי: ..".

עדנה הראל: אני מציעה שאנחנו נבדוק את הנוסח, איך שיהיה שתהיה הפניה לסעיף 29 פלוס התייעצות עם השר.

מירב ישראלי: בסדר גמור.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שאנחנו נקרא את סעיפים 20 ו-21 ואז אנחנו נסיים את הישיבה הנוכחית.

מיכאל מלכיאור: התפקידים של המוסדות, זה הסעיפים היחידים שנשארו לנו.

המשך סעיף 20: "(ב) ראש המרכז יחדל לכהן לפני תום תקופת כהונתו באחת מאלה:

המשך סעיף 20: המועצה החליטה על הפסקת כהונתו ברוב של שני שלישים לפחות מכלל חבריה;

יהודית גידלי: למה חבר המועצה חדל להיות מכהן רק כשהוא הורשע, ופה כשהוגש נגדו כתב אישום?

עדנה הראל: אני דווקא חושבת שראוי לשקול את ההצעה של מנהלת הוועדה, הגשת כתב אישום זה,

מירב ישראלי: אני יודעת שזה לפחות דומה לסעדים סטטוטורים אחרים, האם אתם רוצים לשנות?

עדנה הראל: אנחנו נודיע לוועדה את עמדתנו.

מירב ישראלי: "מבקר פנימי –

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהגענו להסכמה בהצעת החוק.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נעשה ישיבה נוספת וננסה להביא את זה לקריאה ראשונה.

סמיר והבה: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה, הישיבה נעולה.