ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 188, 2007-02-13 12:30

משה כחלון: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

משה כחלון: על סדר היום הצעת חוק הדיור הציבורי (זכויות רכישה) (תיקון – הוראות שונות), התשס"ו-2006 של חבר הכנסת רן כהן וחבר הכנסת יורם מרציאנו.

משה כחלון: ההצעה הזו עברה בקריאה טרומית ולאחר מכן הגיעה לוועדה.

משה כחלון: התחלנו לקרוא אותה ולהצביע.

משה כחלון: הסעיפים עליהם עד עכשיו הם סעיפים 1, 2(3).

אתי בנדלר: אני רוצה להביא לתשומת לב חברי הוועדה שעומד לפניכם נוסח מעודכן של ההצעה ששולבו בו אותם תיקונים עליהם החליטה הוועדה בישיבתה הקודמת.

אתי בנדלר: הגענו עכשיו לסעיף 2 פסקה (3).

אתי בנדלר: פסקה (1) נדונה וסוכם על תיקונים לגביה והנוסח שמופיע כאן הוא הנוסח שהצבענו עליו והוא כולל את התיקונים שאושרו בוועדה.

אתי בנדלר: לכן אנחנו צריכים להתחיל מפסקה (2).

אתי בנדלר: מדובר על סעיף 3 לחוק העיקרי.

אתי בנדלר: סעיף 3 לחוק העיקרי עניינו במחיר הדירה הציבורית.

אתי בנדלר: סעיף קטן (א) שבו קובע את העיקרון שמחיר הדירה הציבורית יהיה המחיר בשוק החופשי וממחיר זה תהיינה הפחתות וההפחתות האלה יהפכו, אחרי מספר שנות מגורים בדירה הציבורית, למענק.

אתי בנדלר: ההפחתות מנויות בסעיף קטן (א) ובסעיף קטן (ב).

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ג) מדובר על תוספת לסכומי ההפחתה.

לאה ורון: לזכאי שהוא נכה.

אתי בנדלר: אני אקרא את מה שכבר אושר.

אתי בנדלר: סעיף קטן (ג) אומר כדלקמן: "לעניין זכאי שהוא נכה, שנקבעה לו דרגת נכות רפואית לצמיתות של 100 אחוזים והוא מרותק לכיסא גלגלים – וכאן אני משלבת את התיקון עליו הצבענו בישיבה הקודמת – או שנקבעה לו דרגת נכות רפואית לצמיתות של מאה אחוזים בשל עיוורון מלא בשתי העיניים, יחולו הוראות סעיפים קטנים (א) ו-(ב) בשינויים אלה".

אתי בנדלר: פסקות (2) ו-(3) מדברות על השינויים באחוזי ההפחתה.

רן כהן: אכן נתנו לעניין לבוש חוקי.

רן כהן: בעמוד הראשון, אם אתם שמים לב, יש את ההגדרה האומרת מתי בעצם ניתן המענק המותנה.

רן כהן: בסעיף קטן (ב) נאמר ש"המענק המותנה יחושב לכל שנה שלמה שזכאי התגורר בדירה הציבורית.

רן כהן: בסעיף זה תקופת המגורים כמפורט להלן" וכאן נאמר שאם תקופת המגורים עלתה על 4 שנים, יינתנו 2 אחוזים מהמחיר הבסיסי לכל שנה בתקופת המגורים עד ליום הקובע, ולכל שנה שבה התגורר כאמור מהיום הקובע ועד לתקופה שלא תעלה על 4 שנות מגורים רצופות נוספות.

רן כהן: כלומר, זה בעצם הפער שבין היום הקובע לבין התקופה שבה הדייר קונה את הדירה.

רן כהן: מה קורה בתקופה הזאת?

רן כהן: יש פה הגדרה מה ניתן כמענק על השנים שקדמו ליום הקובע, ואין ברירה, אז קבענו – וזה יבוא בסעיף הבא – שזה 20 אחוזים לאדם בודד ו-30 אחוזים לשניים ויותר, בנוסף ל-2 אחוזים על כל שנה של מגורים.

רן כהן: זאת בעצם התקופה העיקרית, אבל שוו בנפשכם שיש דייר והחוק הזה חל על 5 שנים, שהוא בא לקנות את הדירה שלו 4 שנים אחרי היום הקובע.

רן כהן: מה קורה עם ה-4 שנים האלה?

רן כהן: כביכול אין לו שום זכויות של הטבה, אבל בעצם הן מגיעות לו.

רן כהן: כאן נקבע שהוא מקבל עוד 2 אחוזים על כל שנה בשנתיים הראשונות ועוד 1.5 אחוז לכל אחת משתי השנים הנוספות הראשונות – כלומר, על השנים 3 ו-4 – ועוד אחוז לכל אחד משתי השנים הנוספות שאחריהן.

רן כהן: כלומר, זה שש שנים.

רן כהן: על זה כבר הצבענו ואין צורך לחזור על זה.

רן כהן: אנחנו ממשיכים בסעיף קטן (3) (3) בסעיף קטן (ג) – (1) ברישה, אחרי "והוא מרותק לכיסא גלגלים" יבוא "או שנקבעה לו דרגת נכות רפואית לצמיתות של 100 אחוזים בשל עיוורון מלא בשתי העיניים".

משה כחלון: על זה כבר הצבענו.

רן כהן: על זה מעירים לי ארגוני הנכים לגבי ההגדרה – ולא ידעתי אותה – "מרותק לכיסא גלגלים".

אתי בנדלר: יש בקשה לדיון מחודש.

משה כחלון: אני מאשר אותו.

משה כחלון: אני פותח מחדש את הדיון בפסקה (3) סעיף קטן (1).

רן כהן: אומרים לו חבריי בארגוני הנכים שההגדרה "מרותק לכיסא גלגלים" היא הגדרה מצמצמת.

רן כהן: יש הגדרת אנשים שהם תלויי כיסא גלגלים בצורה פחות מצמצמת.

רן כהן: בהגדרה צריך לומר ש"הוא זקוק לכיסא גלגלים".

רן כהן: ההגדרה שלי בזמנו, בחקיקת החוק המקורי, הייתה הגדרה שניסתה להגיע למצב שבו אנשים שבעצם מאה אחוזים נכים מקבלים הטבה באופן חד-משמעי יותר מאשר אנשים שאינם נכים.

רן כהן: אני מודה שאז הגדרתי גם מאה אחוזים וגם על כיסא גלגלים כדי ליצור מצב של הבדלה בין כלל הנכים לבין אלה שהם מאה אחוזים נכים בצורה גורפת.

רן כהן: פה אין שום סיבה בעולם שלא נקבל את ההגדרה הזאת.

שמעון יאיר: דורון, שמחה ופרחיה רתוקים, אבל אני מוגדר כזקוק לכיסא גלגלים.

שמעון יאיר: זקוק לכיסא גלגלים יכול להיות רק מי שהוא נכה מאה אחוזים.

שמעון יאיר: הוא לא יכול ללכת לאמבטיה בלי כיסא.

רן כהן: ההגדרה היא מאוד גורפת.

רן כהן: זה צריך להיות אדם שהוא גם מאה אחוזים נכה וגם זקוק לכיסא גלגלים.

משה כחלון: בעקבות השינוי, ייכתב ברישה, אחרי "והוא מרותק לכיסא גלגלים" יהיה כתוב "והוא נזקק לכיסא גלגלים".

דוד קשני: בישיבה הקודמת אמרנו שכל מי שיש לו תעודת עיוור.

דוד קשני: עכשיו הכנסתם כאן סעיף מעניין שבו כתוב עיוורון מלא בשתי העיניים.

דוד קשני: צריך להוסיף מי שהוא בעל תעודת עיוור.

משה כחלון: מי מקבל תעודת עיוור?

דוד קשני: כל עיוור.

משה כחלון: מי שהוא נכה במאה אחוזים.

קריאה: לא.

קריאה: יכול להיות 95 אחוזים.

ישראל שוורץ: הבנתי שהנושא של עיוור הוא טווח מאוד רחב.

ישראל שוורץ: גם מי שרואה בזווית צרה מוגדר עיוור.

ישראל שוורץ: היה לי שכן שהוגדר עיוור והוא היה קורא את עיתון "הארץ".

קריאה: אדם שקורא את עיתון "הארץ" הוא קורא אותו עם מכשיר מיוחד.

ישראל שוורץ: לא.

ישראל שוורץ: הוא קרא את העיתון ללא כל מכשיר שהוא.

רן כהן: היושב-ראש החליט ואני מקבל את ההחלטה.

משה כחלון: העניין לא נסגר.

משה כחלון: חבר הכנסת כהן יבדוק את זה, ואם יש צורך, נפתח ונתקן את הסעיף.

רן כהן: (2) בפסקת משנה (1), במקום "85 אחוזים" יבוא "90 אחוזים" ובמקום "90 אחוזים" יבוא "95 אחוזים".

רן כהן: מדובר כאן על כך שבעוד אנשים שאינם נכים מקבלים 85 אחוזים או 90 אחוזים, כאן אנחנו אומרים שהמקסימום של ההנחה בעבור האנשים הללו יגיע ל-90 אחוזים במקום ל-85 אחוזים ול-95 אחוזים במקום 90 אחוזים.

רן כהן: (3) במקום פסקאות משנה (3) עד (5) יבוא: "(3) בסעיף קטן (ב)(1), במקום "2 אחוזים" יבוא "3 אחוזים".

רן כהן: (4) בסעיף קטן (ב)(2), במקום "מ-4 שנים – 2 אחוזים", יבוא "מ-4 שנים – 3 אחוזים".

רן כהן: זה בא לתת עוד אחוז אחד לנכים לעומת אלה שאינם נכים שמקבלים אחוז אחד פחות.

נעמי מורביה: יש כאן משהו מאוד מטריד.

נעמי מורביה: חלק מההתייחסות הוא לפי איזה דירוג הוא משלם את השכירות.

נעמי מורביה: אלה הפרמטרים לפיו נבחן אותו נכה.

נעמי מורביה: מאז נחקק חוק ההסדרים במשק לוקחים בחשבון את הניידות שלהם וכל הכנסה שיש להם.

נעמי מורביה: מבחינת משרד השיכון ההכנסה שלהם היא הכנסת עתק והם נדרשים לשלם את המקסימום.

נעמי מורביה: אני אישית במטה מאבק הנכים מטפלת כבר בחמישה מקרים שנדרשים לשלם 1,955 שקלים לחודש, ביניהם ילדה עם פיגור שכלי עמוק.

רן כהן: אין לזה שום קשר לנושא הזה.

נעמי מורביה: הוא מקבל רק 30 אחוזים הנחה.

רן כהן: את מדברת על שכירות וכאן מדובר על רכישת דירה.

נעמי מורביה: לא.

נעמי מורביה: אתם לא מבינים אותי ואני מבקשת לנסות להסביר את דבריי.

נעמי מורביה: יש כאן פרמטר שקובע את סכום ההנחה.

רן כהן: לא.

רן כהן: את שיעור ההנחה.

נעמי מורביה: הפרמטרים האלה נקבעים אם האדם משלם שכר דירה סוציאלי.

רן כהן: כאן מדובר רק על רכישת דירה כאשר אדם רגיל שאיננו נכה מקבל 2 אחוזי הנחה על כל שנה, נכה שהוגדר בהגדרה מהו, יקבל 3 אחוזים ולא 2 אחוזים, כאשר קודם לכן דובר על כך שהאדם שאיננו נכה מקבל מקסימום הנחה של 90 אחוזים והנכה יקבל מקסימום הנחה של 95 אחוזים.

רן כהן: זה כל ההבדל כאן.

רן כהן: נכה מקבל הטבה יותר גדולה ממי שאיננו נכה.

רן כהן: זה רק ברכישה ולא בשכירות.

אבנר עורקבי: אני רואה את המסמך שחילקו לנו והוא לא מתיישר עם החוק.

קריאה: זה לא קשור.

קריאה: זה מסמך וזה חוק.

רן כהן: לקראת שנת 2007 משרד הבינוי והשיכון קיים דיונים עם משרד האוצר לגבי מבצע מכירת הדירות בשנת 2007 ואיך הוא יהיה.

רן כהן: המבצע הקודם הסתיים בסוף 2006 והגיעו להסכמות בין שני המשרדים שלאחר מכן למיטב ידיעתי משרד האוצר חזר בו מהם ולכן זה מבצע מכירה שאיננו החוק.

שרון גמבשו: לא השתתפנו בדיון.

רן כהן: אין קשר בין המבצע לבין החוק, חוץ מדבר אחד, שאני מודה שבעקבות הדיבורים שהיו ביניהם אימצנו את העניין של ה-20 אחוזים לכל אדם פלוס, לא 3 אחוזים כל שנה כמו שהיה בחוק המקורי אלא הם הציעו אחוז אחד ואנחנו מציעים כאן 2 אחוזים.

רן כהן: יש פה קליטת רעיון ותו לא.

רן כהן: המבצע עדיין בתוקף?

ישראל שוורץ: כן.

ישראל שוורץ: התחילו למכור ביום ראשון.

משה כחלון: אני מבקש לאשר את סעיף 3.

משה כחלון: ה צ ב ע ה פסקה (1), (2) ו-(3) בסעיף (3) – אושרו סעיף (3) – אושר

רן כהן: הסעיף הבא הוא החלפת סעיף 5. 3.

רן כהן: החלפת סעיף 5 במקום סעיף 5 לחוק העיקרי יבוא: "מניעת כפל הטבות 5.

רן כהן: (א) זכאי או דייר ממשיך זכאי לממש את זכאותו לפי חוק זה, או לפי חוק הלוואות לדיור, התשנ"ב-1992.

רן כהן: (ב) זכאי שנטל הלוואה מתאגיד בנקאי לצורך מימוש זכאות לפי חוק זה, ישלם על ההלוואה, בשתים עשרה השנים הראשונות של החזר ההלוואה, ריבית בשיעור שאינו עולה על 4.5 אחוזים לשנה.

רן כהן: המדינה תשפה את התאגיד הבנקאי בשל ההפרש בין הריבית שישלם הזכאי לבין הריבית המקובלת באותו מועד בתאגיד הבנקאי בהלוואות לדיור, בדרך ובתנאים שעליהם יסכימו הצדדים האמורים.

רן כהן: כאן מדובר במה שנקרא משכנתא.

רן כהן: החוק הזה בא לומר שדייר שקונה את הדיור, בנוסף להטבה על המענק שהוא מקבל, זכאי לקבל גם הלוואה שהיא משכנתא.

רן כהן: המשכנתא הזאת היא בתנאים בהם המדינה הבטיחה בשנת 2000 שהיא תהיה בסדר גודל של עד 100 אחוזים ממחיר הדירה.

רן כהן: כלומר, אם אדם מקבל את מקסימום ההנחה, נניח 70 אחוזים, מעבר לזה הוא יכול לקבל עוד 25 אחוזים.

רן כהן: עד 95 אחוזים ממחיר הדירה, היא משכנתא כאשר המדינה אומרת שהיא מבטיחה שהמשכנתא הזאת תהיה בריבית שלא מעבר מ-4.5 אחוזים.

רן כהן: אם הבנק שנותן את זה מפסיד, כיוון שהריבית שהוא נותן בשוק היא יותר גבוהה, המדינה תשפה את הבנק.

רן כהן: בכל זאת רצינו להבטיח שהאדם שקונה את הדירה מקבל גם את המענק וגם את המשכנתא.

ישראל שוורץ: שכחתם לכתוב כאן הלוואה צמודה.

אתי בנדלר: למרות מאמצינו ולמרות פנייתה של מנהלת הוועדה ואחר כך שלי אל נציגי הבנקים, שביקשנו – היושב-ראש ביקש ואני ביקשתי בישיבה הקודמת – לתת לנו נוסח מוצע, איש לא טרח להיענות לפניותינו.

דרור פלדמן: לבנקים אין אינטרס אם ההלוואה תהיה צמודה או לא.

רן כהן: היועצת המשפטית הציעה שתעזרו לנו.

רן כהן: אתה באמת לא חייב לתת על זה תשובה.

רן כהן: הערתו של ישראל שוורץ היא נכונה ואכן חייב שייאמר שההלוואה הזו תהיה הלוואה צמודה.

דרור פלדמן: אני חושב שברור לחברי הוועדה, וזה עולה מן הניסוח, שהבנק לא מחויב לתת הלוואה.

דרור פלדמן: לא מדובר כאן בכספי המדינה.

דרור פלדמן: אם היה מדובר בכספי המדינה, אין שום מניעה שהמדינה תעשה ככל שהיא מוצאת לנכון.

דרור פלדמן: ברגע שהיא מעבירה את כל הכסף לכספי הבנק, הבנק נותן את הלוואה בתנאים כפי שהחוק קובע ובתנאי שהלקוח עומד בקריטריונים של החזר ההלוואה.

דרור פלדמן: זה צריך להיות ברור לחברי הוועדה.

רן כהן: זה ברור.

עליזה קן: סעיף קטן (א) בסעיף 5 ממוקם בסעיף 3, מבוסס על סעיף מתוך הצעת החוק הממשלתית, תיקון מספר 2 לחוק הדיור הציבורי משנת 1999 בכמה שינויים.

עליזה קן: בעניין התוכן כבר אמרנו הרבה מאוד ורציתי להתייחס לנוסח.

עליזה קן: ביחס לסעיף קטן (א) לסעיף 5, חסרים המלים "והכללים כהגדרתם שם".

עליזה קן: הייתי מציעה לשקול להוסיף אותן.

עליזה קן: "זכאי או דייר ממשיך זכאי לממש את זכאותו לפי חוק זה או לפי חוק הלוואות לדיור התשנ"ב-1992 והכללים כהגדרתם שם".

אתי בנדלר: את אומרת שהכללים האלה הם לא מכוח חוק הלוואות לדיור.

אתי בנדלר: חוק הלוואות לדיור הוא חוק שיש בו איזושהי מוזרות, אם אני אגדיר זאת כך, מבחינה משפטית.

אתי בנדלר: כל החוק עצמו בנוי על כך שיש כללים של משרד הבינוי והשיכון ועל הכללים עצמם אין שום פיקוח פרלמנטרי.

אתי בנדלר: בלי הכללים אין משמעות לחוק הלוואות לדיור.

אתי בנדלר: מכיוון שהכללים עצמם הם לא בגדר חקיקת משנה, הם אפילו לא מותקנים על-ידי השר, אם אני זוכרת נכון, בעצם הערתה של גברת קן אומרת שאם אנחנו אומרים לפי חוק הלוואות לדיור, אנחנו לא אומרים שום דבר אם אנחנו לא ממשיכים ואומרים באותה נשימה את המשפט "והכללים לפי אותו חוק".

רן כהן: אני מוכן שזה ייאמר, אבל שגם ייאמר באיזשהו מקום שהכללים האלה צריכים להיות בפיקוח ועדת הכלכלה של הכנסת.

אתי בנדלר: זה בעייתי.

קריאה: זה נושא חדש.

אתי בנדלר: לדעתי זה תיקון חשוב וחיוני, אבל לא ניתן לעשותו במסגרת החוק הזה.

רן כהן: למדתי כאן שבכל חוק אפשר להכניס תיקונים.

אתי בנדלר: לא, אי אפשר.

רן כהן: אז נוסיף את המלים.

עליזה קן: לסעיף קטן (ב).

עליזה קן: יש פה שינוי בין הצעת החוק לבין הנוסח המוגש כאן.

עליזה קן: לפי הנוסח המעודכן נקבע שהמדינה תשפה.

אתי בנדלר: אגב, הצעת החוק לא הייתה לפניי.

עליזה קן: בהצעת החוק כתוב שהמדינה תסבסד את התאגיד הבנקאי.

עליזה קן: נדמה לי שהמונח הוא יותר מדויק.

עליזה קן: כאן כתוב "תשפה", אבל אני מציעה לחזור לנוסח של הצעת החוק משנת 1999 ולכתוב "תסבסד" משום שזה לא שיפוי.

עליזה קן: שיפוי זוהי חבות אזרחית שנולדת או מחוזה או מנזק, וכאן אין לא זה ולא זה.

רן כהן: אם זה הפרש בין הריבית שישלם הזכאי לבין הריבית המקובלת באותו מועד?

עליזה קן: זאת עוד שאלה.

עליזה קן: אני לא יודעת מהי הריבית המקובלת באותו מועד.

עליזה קן: לכן אני שוב מציעה לחזור ברוח התיקון לשנת 1999.

עליזה קן: שם היה כתוב "בהתאם להסכמים הנהוגים בעניין זה".

עליזה קן: היועצת המשפטית של הוועדה מציעה "בדרך ובתנאים עליהם יסכימו" ואני חושבת שאפשר למצוא את הניסוח המתאים, ובכל מקרה אני חושבת שגם המילה שיפוי היא לא נכונה מבחינה משפטית וגם ההפרש לא מוגדר.

עליזה קן: לכן הייתי מציעה למסור את הכול להסכם.

אתי בנדלר: את מוכנה לומר מה הנוסח שאת מציעה?

עליזה קן: "המדינה תסבסד את התאגיד הבנקאי בדרך ובתנאים עליהם יסכימו הצדדים האמורים".

רן כהן: זה נותן מקום לבנקים להתמקח עם המדינה.

רן כהן: לפי דעתי המילה שיפוי היא יותר נכונה.

עליזה קן: להיפך.

רן כהן: סבסוד אומר שנותנים הטבה.

עליזה קן: אני לא הייתי דואגת כל כך לבנקים.

עליזה קן: הנוסח המוצע הנוכחי מדבר על שיפוי כללי בשל הפרש בין ריבית אחת שידועה לריבית אחת שאני לא מכירה אותה ואני לא יודעת מה זו ריבית מקובלת.

רן כהן: לא מקובלת.

רן כהן: באותו מועד בתאגיד הבנקאי להלוואות לדיור.

עליזה קן: לא.

עליזה קן: השיפוי הוא בהפרש בין ריבית שישלם לבין הריבית המקובלת.

עליזה קן: אני לא יודעת מהי הריבית המקובלת.

רן כהן: זה אומר שאם דוד קשאני רוצה לקנות את הדירה שלו והוא מקבל הלוואה כזאת, הוא בא לבנק משכן ובנק משכן באותו זמן נותן משכנתאות בריבית של 5.5 אחוזים.

רן כהן: זה אומר שמאחר שבנק משכן נותן לו את ההלוואה הזאת ב-4.5 אחוזים, המדינה תשפה את האחוז הנותר.

עליזה קן: הלוואי שהדברים היו כל כך פשוטים.

עליזה קן: כתוב שיפוי בשל ואני לא יודעת אם השיפוי הוא אחד על אחד.

עליזה קן: השיפוי בשל הפרש הוא משהו מאוד כללי.

עליזה קן: אני מעדיפה ומציעה לדבר על סבסוד בהסכם.

עליזה קן: שוב, הריבית המקובלת מניחה שיש ריבית מקובלת אחת בהלוואות לדיור.

עליזה קן: קטונתי, אבל חוששתני שזה לא המצב אלא יש יותר מאחד בתאגיד בנקאי אחד ועל כן אני מציעה את הנוסח שהבאתי בפניכם.

אתי בנדלר: אני אומר לכם מה הבעיה שלי ובאיזה מישור אני מתלבטת.

אתי בנדלר: אני מסכימה עם הערתה של גברת קן שככל הנראה הריבית המקובלת באותו מועד בתאגיד הבנקאי בהלוואות לדיור איננה מונח ברור לצורך העניין הזה, כיוון שככל הנראה אין שיעור אחד של ריבית להלוואות לדיור, למשכנתאות.

אתי בנדלר: בקשר לסבסוד, יש לי בעיה כי סבסוד יכול להיות סבסוד חלקי, יכול להיות סבסוד מלא, יכול להיות סבסוד בשיעורים שונים מסך ההטבה.

אתי בנדלר: מה שיקרה הוא שהבנקים לא יהיו מוכנים לקחת על עצמם את הריביות האלה.

קריאה: הבנקים יעשו את השיקולים העסקיים.

אתי בנדלר: מצד שני המדינה תאמר שכתוב כאן

אתי בנדלר: בפירוש סבסוד ובהתאם להסכם ולכן היא לא חייבת לסבסד את מלוא הפרשי הריבית.

אתי בנדלר: לכן בעצם הנוסח שאת מציעה, הגם שאני מבינה את הבעייתיות בנוסח שאנחנו הצענו, לא פותר לי את העניין.

אתי בנדלר: אני מוכנה להגיע לאיזשהו נוסח אחר כאשר הכוונה תהיה הפרש ריביות, אינני יודעת איך, אבל שיהיה ברור שלא מדובר בשיעור של סבסוד שהמדינה תנסה לומר סבסוד חלקי אלא שזה בעצם יהיה.

אתי בנדלר: אגב, היום בחקיקה נדמה לי שכמעט לא משתמשים במילה סבסוד אלא אם מדובר על תמיכות.

משה כחלון: אני חושב שהעיקרון צריך להיות ברור.

משה כחלון: אם הלווה לקח בריבית של 4.5 והפער הוא 6.5, אז המדינה משלמת 2 אחוזים.

אתי בנדלר: השאלה מהו הפער.

אתי בנדלר: האם זה 6.5 או 8 או 5.

אתי בנדלר: זה נתון שהוא ככל הנראה משתנה וכאן צריך לשמוע את נציגי איגוד הבנקים.

רן כהן: אני מציע שהנוסח יישאר כמו שהוא אלא להשמיט שלוש-ארבע מלים כי אני חושב שאז ניתן מענה גם לדברים שאומרת היועצת המשפטית של הוועדה.

רן כהן: אני רוצה שיישאר ש"המדינה תשפה את התאגיד הבנקאי בשל ההפרש בין הריבית שישלם הזכאי לבין הריבית המקובלת", וכאן להשאיר את השאר, "בדרך ובתנאים עליהם יסכימו הצדדים האמורים".

אתי בנדלר: זה עוד פחות טוב כי אין ריבית מקובלת.

אתי בנדלר: כאן ניסיתי לצמצם את זה.

רן כהן: אם כן, נשאיר את זה כפי שזה.

אתי בנדלר: אני חושבת שחשוב לשמוע את נציגי איגוד הבנקים.

דרור פלדמן: נכון, יש ריביות שונות בתקופות שונות.

דרור פלדמן: כדי לעמוד ברוח החוק, הייתי מציע לומר שהמדינה תשפה את הבנק בגין הריבית המקובלת באותו מועד בבנק, באותו סוג הלוואות באותה תקופה.

אתי בנדלר: "באותו סוג של הלוואות ולתקופת ההלוואה".

אתי בנדלר: אם תוכלי להציע לי מילה אחרת במקום "תשפה" אבל שיהיה ברור שזה החזר מלא של הפרש הריביות.

אתי בנדלר: זה לא פיצוי.

רן כהן: המקור, בהצעת החוק המקורית שלי, היה 20 שנים.

רן כהן: אני מחויב לזה כיוון שהממשלה שאני השתתפתי בה, בתוך כל הלחצים הפנימיים, משרד האוצר לא הסכים בשום פנים ואופן ל-20 שנים ואז התפשרנו על 12 שנים.

רן כהן: אני לא מכיר משפחה שלא יכלה לקבל את ההלוואה בגלל שזה 12 שנים ולא 20 שנים.

דוד קשני: כולם קיבלו את ההטבה ל-12 שנים והמשיכו להם אותה ל-25 שנים.

דוד קשני: זאת אומרת, ב-12 שנים הוא קיבל חצי אחוז תוספת או אחוז, ומ-12 עד 25 שנים, אם הריבית היא 5 אחוזים, הוא משלם 5 אחוזים.

דוד קשני: כל הבנקים מסכימים לזה.

משה כחלון: נציג פרזות אומר שזה מכביד על הלווה.

דוד קשני: לא.

דוד קשני: הוא אומר שתיתן לו את ההטבה ל-20 שנים, אבל לזה הממשלה לא תסכים.

משה כחלון: אנחנו מאשרים את סעיף 3 להצעת החוק, עם התיקונים שסוכם עליהם, הן בסעיף קטן (א) והן בסעיף קטן (ב).

אתי בנדלר: בסעיף קטן (א) יש הפניה גם לכללים, ובסעיף קטן (ב) יש שינוי נוסח כאשר במקום "הריבית המקובלת באותו מועד בתאגיד הבנקאי" ייאמר "באותו סוג של הלוואות לדיור ולתקופת ההלוואה המקובלת".

אתי בנדלר: את הנוסח אני אעבד בהמשך, אבל הכוונה ברורה.

רן כהן: באותו סעיף תכניסי גם 15 שנים במקום 12 שנים.

אתי בנדלר: פלוס זה שיובהר שמדובר בהלוואה צמודה.

רן כהן: נכון.

רונן ציניאנו: אני מציע להוסיף "ריבית בשיעור אפקטיבי" כי יש הבדל בין איך שהבנקים רואים את הריבית שהם מציעים לבין מי שלוקח משכנתא שרואה שיש ריבית ויש ריבית אפקטיבית.

דרור פלדמן: ההסברים של משרד השיכון תמיד מדברים על הריבית החוזית.

רונן ציניאנו: יש הבדל בין ריבית חוזית לבין ריבית אפקטיבית.

רן כהן: לא כדאי להיכנס לזה.

משה כחלון: סעיף 3 – עם התיקונים – אושר.

אתי בנדלר: בהמשך, בטעות מספרנו את זה כסעיף 5, אבל זה צריך להיות סעיף 4.

רן כהן: 4.

רן כהן: תיקון סעיף 10 בסעיף 10 לחוק העיקרי – (1) בסעיף קטן (ב), בסופו יבוא: "לאחר שנוכו הוצאות הכרוכות במכירה לפי סעיף קטן (ב1)".

רן כהן: אלה החזרים.

רן כהן: לחברה שמבצעת את המכירה יש הוצאות מכירה ואז יש ניכויים על ההוצאות שלה.

רן כהן: (2) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ב1) השר, בהסכמת שר האוצר, יקבע הוראות בדבר ההוצאות הכרוכות במכירה, ובכלל זה הוראות לעניין הוצאות ועמלות של חברה לדיור ציבורי עקב מכירת דירה לפי הוראות חוק זה שישולמו לחברה והוצאות נוספות שנשאה בהן המדינה, לרבות דמי שמאות, פיצוי ששילמה המדינה בהתאם לסעיף 5(ב) ופיצויים לבעלים של דירה ציבורית בהתאם להוראות סעיף 12".

רן כהן: (3) סעיף קטן (ד) – מבוטל.

רן כהן: (4) בסעיף קטן (ה), במקום "שבניהולה של חברה", יבוא "שבבעלות חברה" ובמקום "הסוכנות", יבוא "הסוכנות היהודית לארץ ישראל".

עליזה קן: בהצעת החוק המקורית היה סעיף 4 שביקש להוסיף סעיף 9א.

עליזה קן: בנוסח שהופץ היום, סעיף 9א הושמט.

עליזה קן: אני יכולה לקבל הבהרות?

עליזה קן: סעיף 9א דן בהעברת התמורה למדינה: "על אף האמור בכל הסכם שבין המדינה לבין חברה לדיור ציבורי, הסכומים שיתקבלו (1) ממכירת דירה לפי חוק זה, למעט דירה בבעלותה של חברה בבעלות הסוכנות וכולי יועברו למדינה עם קבלתם.

עליזה קן: (2) מהסכומים שיתקבלו, תעביר המדינה וכולי.

רן כהן: לא מוכרחים להעביר למדינה אלא אפשר להעביר לקרן שמיועדת לרכישה של דיור ציבורי.

אתי בנדלר: הקרן היא בעצם המדינה.

אתי בנדלר: היא קרן של המדינה שמנוהלת במשרד הבינוי והשיכון.

ניר ימין: סעיף 9א שהוצע בהצעת החוק שהונחה לפני הוועדה בדצמבר הוא סעיף שאמר שהסכומים ממכירת הדיור הציבורי יועברו קודם למדינה ולאחר שינוכו מהסכומים האלה ההוצאות, הם יועברו לקרן.

ניר ימין: אנחנו חשבנו שבגלל שהקרן והמדינה הם בעצם אותו גוף, הקרן מנוהלת במשרד הבינוי והשיכון והיא לא גוף נפרד מהמדינה, לא צריך את המנגנון המסורבל והלא ברור הזה שהסכומים יועברו קודם למדינה שהיא גוף אמורפי לצורך הסעיף הספציפי הזה, ולאחר הוצאות הם יועברו לקרן.

ניר ימין: לכן בסעיף 10 אמרנו שהכספים יועברו לקרן בניכוי ההוצאות.

ניר ימין: אני חושב שבמהות זה אומר בדיוק את אותו דבר אבל בניסוח פחות מסורבל.

עליזה קן: נדמה לי שחסרה האמרה שהיא חשובה והייתה בסעיף 9א שהושמט, וגם בתיקון לסעיף 10, לפיה אני מציעה להוסיף את המילה "כל".

עליזה קן: "כל הסכומים שיתקבלו ממכירת הדירות או שיוותרו וכולי, יועמדו לטובת הקרן".

עליזה קן: כרגע זה לא כל כך ברור מהצעת החוק.

עליזה קן: אם אתה מסתכל על סעיף 5 להצעת החוק מקורית, סעיף קטן (ב) שמוצע להוסיף, היה כתוב בו "הסכומים שיתקבלו ממכירת דירות לפי חוק זה ושייוותרו להם לאחר ניכוי ההוצאות שהוצעו בגין המכירה, יועמדו לטובת הקרן".

עליזה קן: אני לא רואה כרגע את הסעיף הזה.

עליזה קן: כמו כן אני לא רואה את סעיף 9א שאמר אותו הדבר בלשון אחרת, ש"הסכומים שיתקבלו ממכירת דירות לפי חוק זה וכולי, יועמדו למדינה עם קבלתה", שגם המועד הוא חשוב כאן.

עליזה קן: זאת אומרת, כל ההוראה שמדברת על העברת הכספים מחברת הדיור הציבורי אל המדינה והמועד של ההעברה, נדמה לי שהלכה לאיבוד כאן.

אתי בנדלר: סעיף 10(ב) בנוסחו הנוכחי, שאותו מוצע לתקן בפסקה (1), הסעיף הנוכחי אומר ש"כספים שיתקבלו ממכירת דירות בהתאם לחוק זה יופקדו בקרן".

אתי בנדלר: כל מה שנוסף כאן הוא "לאחר ניכוי ההוצאות הכרוכות במכירה לפי סעיף קטן (ב1)".

אתי בנדלר: זאת אומרת, העיקרון שאומר שכספי המכירות מועברים ומופקדים לקרן, נשמר כאן.

עליזה קן: לא המועד, ויש הבדל בין כספים לבין הסכומים.

דורון כהן: אני רוצה להציע שכל ההתחשבנות תיערך בין האוצר לבין החברות, אבל אחרי שנגמרה ההתחשבנות הכספים יישארו בחברות בפיקוח המדינה והחברות ירכשו בכספים האלה דירות לדיור הציבורי על פי הנחיות המדינה.

רן כהן: מה שאתה מציע מבחינת המנגנון, הוא נכון, אבל השאלה היא האם מקובל בארץ שהחברות המשכנות הן גם חברות שבונות.

דורון כהן: ירכשו.

ישראל שוורץ: אם אתם נותנים הנחה של 80-90 אחוזים, על כל 5 דירות שיימכרו תוכל לקנות דירה אחת.

ישראל שוורץ: בסופו של דבר הדירות יהיו דירות נר.

ישראל שוורץ: הדרישה היא למרכז הארץ ובמרכז הארץ אתה לא יכול לקנות.

רן כהן: משרד השיכון צריך לקבל דירות נר מתקציב משרד האוצר.

רן כהן: אני רוצה שלעמידר, לעמיגור, לחלמיש, לפרזות ולכל החברות יהיו יותר דירות בעבור חסרי דיור.

ישראל שוורץ: הדירות הופכות לחלק מהמאגר הציבורי לכל דבר ועניין.

יואל דוד: אני רוצה להעיר לסעיף 4(4) להצעת החוק.

יואל דוד: בסעיף קטן (ב) נאמר "במקום שבניהולה של החברה" יבוא "שבבעלות החברה".

יואל דוד: הדירות של הסוכנות הן לא בבעלות החברה אלא הן בבעלות הסוכנות ולכן זה צריך להיות "בבעלות ובחכירה של הסוכנות היהודית לארץ ישראל או המגבית המאוחדת לישראל", וההמשך אותו דבר.

יואל דוד: זה עניין טכני כי הדירות לא בבעלות החברה אלא הן בבעלות הסוכנות.

יואל דוד: הן בניהול החברה אבל לא בבעלותה.

יעקב הלפרין: איך בנוסח הקיים אפשר להבטיח שהכספים להוצאות לא ייקחו את כל הכסף שהתקבל?

יעקב הלפרין: בסך הכול האדם משלם 15 אחוזים מערך הדירה והמדינה מפסידה על הנכס 85 אחוזים.

יעקב הלפרין: אם מהכספים יצטרכו לפצות את המדינה ב-85 אחוזים, יצאנו נפסדים ולא מרווחים.

יעקב הלפרין: במכירות הקודמות סכומים גדולים הלכו על כל מיני הוצאות שאני פשוט לא הבנתי אותן.

יעקב הלפרין: לכן אני שואל איך אפשר להבטיח שהכספים בקרן יהיו בפלוס ולא במינוס.

אתי בנדלר: השר בהסכמת שר האוצר יקבע הוראות בדבר ההוצאות הכרוכות במכירה ובכלל זה וכולי.

אתי בנדלר: יקבע, זה יקבע בתקנות.

אתי בנדלר: החוק העיקרי, שאיננו בתוקף כידוע, קובע שתקנות לפי חוק זה יהיו באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אתי בנדלר: זאת אומרת שכל ההוצאות היום – אם החוק יתקבל – ייקבעו בתקנות באישור ועדת הכלכלה.

רן כהן: החוק בעצם בא להבטיח שההוצאות האלה ייגזרו לטובת החברות לא בשביל שהן יגרפו את כל הכסף אלא מסיבה אחת פשוטה: אין לנו עניין בחוק הזה לבטל את החברות המשכנות כי בלעדיהן אין שירות לאזרח וגם אין גורם שיכול לתפקד מבחינת המדינה לקיומו של הדיור הציבורי.

רן כהן: אין פה כוונה לחסל את הדיור הציבורי אלא יש פה כוונה לשמר אותו אבל להיטיב עם הדיירים.

רן כהן: זה צריך להיקבע בין משרד השיכון לבין החברות המשכנות.

רן כהן: מאחר שהתקנות האלה מצריכות אישור של ועדת הכלכלה של הכנסת, זה יבוא לכאן וכאן זה יובטח.

יעקב הלפרין: הנושא השני הוא הקרן לדיור ציבורי שלא קיימת.

יעקב הלפרין: היום הכסף הוא לא כסף צבוע, אלא זה כסף שנכנס למשרד השיכון והוא נכנס לכל מיני פרויקטים.

רן כהן: הנזק שנגרם מכך שאין חוק בתוקף, זה מה שאתה מדבר עליו עכשיו.

רן כהן: בעקבות חוק הדיור הציבורי נעשו מכירות, ועובדה, 25 אלף דירות נמכרו.

רן כהן: הנזק מזה שאין חוק הוא בכך שהכסף לא נכנס לקרן והקרן לא קנתה ולא בנתה.

יעקב הלפרין: אני אומר משהו אחר.

יעקב הלפרין: אנחנו רוצים להבטיח שיהיה מעגל בין מכירת הדירות, הכסף שהתקבל, לבין איזושהי תוצאה שיוצאת מהכסף הזה.

יעקב הלפרין: אני טוען שאיך שזה עובד היום, הכסף הזה מגיע למשרד השיכון והשר או המנכ"ל יכול להוציא אותו למשהו אחר.

רן כהן: ניסיתי להסביר לך שהיום זה קורה בגלל שאין חוק.

רן כהן: כאשר החוק הזה יהיה, זה לא יקרה.

רן כהן: זה היתרון של החוק.

רן כהן: זו אחת המלחמות הכי גדולות של האוצר נגד החוק.

רן כהן: הדיור הציבורי מזמן הוא הוצאה מיותרת, אבל לא הכסף.

יעקב קארי: בקשר להוצאות הכרוכות, אני מציע שיירשם במפורש שהמדינה משלמת את מס המכירה, את היטל ההשבחה ודמי ההסכמה.

יעקב קארי: אחרת יהיה על כך ויכוח בין החברות לבין המדינה.

ישראל שוורץ: אם שר השיכון ושר האוצר צריכים להחליט וזה בא לאישור ועדת הכלכלה, כאן זה יקבל את הטיפול.

משה כחלון: זה יגיע לכאן במסגרת התקנות.

ברכה ארג'ואני: אולי תכניסו עוד סעיף שכאשר החברות המשכנות נמצאות בחופשת הקיץ שלהן, לא ייגבו מהדיירים ריביות בגין זה שלא סיימו את כל תהליך הרכישה מאחר שעובדי החברות בחופשת הקיץ.

ברכה ארג'ואני: כשהעובדים היו בחופשה, הדיירים לא יכלו לסיים את כל תהליך הרכישה, ואז חישבו להם את כל התקופה הזאת וגבו מהם ריביות והצמדות.

משה כחלון: זה במסגרת אחרת ולא במסגרת החוק הזה.

משה כחלון: אני מקבל הרבה תלונות על הנושא הזה, אבל זה לא במסגרת החוק הזה.

שושנה אלמז: אני התחלתי את התהליך, עשיתי את כל מה שצריך, ניסיתי לרכוש את הדירה שלי אבל לא הצלחתי למרות כל המאמצים וזאת בגלל שהיו שביתות.

שושנה אלמז: חיכיתי ואחרי שהלכתי להוציא תעודת זכאות פעם שנייה, כי הראשונה פג תוקפה, אמרו לי שהמבצע נגמר.

שושנה אלמז: גם עכשיו אני רוצה לרכוש את הדירה שלי ואני חושבת שמגיע לי.

רן כהן: פה מדובר בחוק שיעמוד על 5 שנים.

רן כהן: את צודקת לגבי מבצע.

רן כהן: מה שברכה ארג'ואני העלתה, זה עניין אחר.

שושנה אלמז: לא, זה גם היה 5 שנים.

נידאל עבד אלגאפר: בערים הערביות חברת עמידר וחברות אחרות מנהלות את הדירות שנופלות תחת הגדרה של רשות פיתוח.

נידאל עבד אלגאפר: החוק הנוכחי איננו כולל את אלפי הדירות שנמצאות בערים המעורבות.

נידאל עבד אלגאפר: השאלה מה דעת חברי הכנסת יוזמי התיקון הזה ומה הסיכוי להכניס את התיקון לחוק כך שגם התושבים בערים המעורבות ייהנו מאותן הטבות שמציע החוק, כי גם שם יש את כל הנכונות והרצון לרכוש את הדירות.

נידאל עבד אלגאפר: אני מדבר במיוחד על עכו, רמלה, לוד ויפו, כאשר חברות השיכון משגרות צווי פינוי רבים על דברים פעוטים כאשר הכוונה היא להוציא את האנשים.

נידאל עבד אלגאפר: החוק מגיע לסופו ולא ממשיך.

נידאל עבד אלגאפר: התוצאה היא צווי פינוי רבים.

נידאל עבד אלגאפר: יש עילות של פינוי לפי החוק, וכאן אנחנו רואים שעל כל דבר קטן מוצע צו פינוי.

רן כהן: השאלה היא מאוד ממוקדת, האם ר"פ נכלל בדיון הזה?

נידאל עבד אלגאפר: אני יודע שזה לא.

רן כהן: שאלת לעמדתנו.

רן כהן: אם כן, העמדה שלנו היא מאוד פשוטה ואומרת ש-ר"פ צריך להיות כלול בתוך הדירות האלה כי אדם שגר בשכירות אצל עמידר או אצל עמיגור או אצל מישהו אחר, מבחינתו זה לא משנה אם זה ר"פ או זה משהו אחר.

רן כהן: נכון שבזמנו משרד השיכון מאוד התנגד להכללת ר"פ בתוך העניין, אבל התקבלה פשרה להגיע לדירות בלי ר"פ.

דורון כהן: אני לא מייצג לא את הממשלה ולא את עמידר, אבל שתי הבהרות עובדתיות.

דורון כהן: האחת, הזכאות לגור בדירות רשות הפיתוח היא רק היסטורית ובלי שיקולים סוציאליים.

דורון כהן: לכן זה לא דיור ציבורי.

דורון כהן: שנית, ההנחה, בלי שום קריטריון סוציאלי.

דורון כהן: כל מי שגר בדירה שהיא רשות פיתוח מקבל אוטומטית זכות, כשהוא קונה, כאילו יש לו 60 אחוזים של הדירה ורוב ה-40 אחוזים מהווים הנחה.

דורון כהן: זאת אומרת, הוא מקבל 76 אחוזים הנחה בלי שום קריטריון סוציאלי ובלי שום קריטריון של גודל משפחה, והוא יכול לרכוש את הדירה.

ישראל שוורץ: יש חוק הגנת הדייר.

ישראל שוורץ: אתה דייר מוגן, אתה יוצא, מישהו מוכן להיכנס לנעליך.

ישראל שוורץ: המדינה לא קשורה לעניין הזה של מי נכנס ומי יוצא.

ישראל שוורץ: זה כמו שדירות פרטיות שמנוהלות על-ידי אנשים פרטיים, כאן אלה דירות ברשות המינהל.

ישראל שוורץ: הטעות נובעת מזה שעמידר מנהלת גם את זה וגם את זה, ולכן זה התערבב, אבל למשרד השיכון אין שום אמירה בעניין הזה.

ישראל שוורץ: אתה מוציא את הדירה, אתה מוצא את האיש שישלם לך הכי הרבה.

ישראל שוורץ: ההנחה שמקבלים היא הנחה ניכרת ובלי שום קריטריון סוציאלי.

ישראל שוורץ: לפי חוק הגנת הדייר, הדייר מוגן אם הוא גר שישה חודשים עם כל המשפחה ולפי קריטריונים הרבה יותר מקלים.

ישראל שוורץ: יכול להיות גם אח שהוא דייר ממשיך ולא חייב להיות דווקא בן.

ישראל שוורץ: אתה הרי לא תוותר על כל הזכויות של דיירות מוגנת.

נידאל עבד אלגפאר: יש עשרות משפחות שמתגוררות בערים המעורבות והחוק הנוכחי לא נותן להן פתרון.

רן כהן: הדירות הן ברשות המינהל ולא ברשות החברות המשכנות.

רן כהן: החברות המשכנות מנהלות את הדירות עבור המינהל.

רן כהן: אם באמת יש אפשרות לרכוש את הדירות האלה בהנחה של עד 76 אחוזים, זה כמעט מקביל לחוק הזה.

נידאל עבד אלגפאר: הבעלות של הדירות היא לא של עמידר אלא היא של הסוכנות היהודית והמגבית.

משה כחלון: לא, שם זאת רשות פיתוח.

נסים מורביה: אני חייב להעיר הערה לגבי דירות נ"ר והמבחן הסוציאלי.

נסים מורביה: למה הדירות האלה מוכרות כדירות בשכר דירה חודשי ולא בשכר דירה מוגן ובכלל כדיור מוגן?

נסים מורביה: איך הן מוגדרות בשכר הדירה החופשי?

נסים מורביה: זו שאלה שנבדקת כרגע.

רן כהן: אנחנו לא עוסקים בשכר דירה.

רן כהן: החוק הזה עוסק בזכויות רכישה.

משה כחלון: יש כל כך הרבה בעיות של דיור, שאם נדבר על כולן, לא נקדם את החוק שאנחנו דנים בו עתה.

משה כחלון: אני מבקש להצביע על סעיף 4 עם התיקונים שהוקראו כאן.

משה כחלון: ה צ ב ע ה סעיף 4 – אושר

רן כהן: 5.

רן כהן: ביטול סעיפים 12 ו-14 סעיפים 12 ו-14 לחוק העיקרי – בטלים.

רן כהן: בסעיפים 12 ו-14 המקוריים מדובר על המימון והפיצויים.

רונן ציניאנו: בסעיף 10(ב)(1) יש הפניה להוראות סעיף 12 שכרגע בוטל.

אתי בנדלר: נכון.

אתי בנדלר: אתה צודק.

רן כהן: צריך למחוק את "בהתאם להוראות".

אתי בנדלר: צריך למחוק את "הפיצויים לבעלים של דירה ציבורית בהתאם להוראות סעיף 12".

אתי בנדלר: אני עדיין חושבת שלפחות לעניין הפרוטוקול חייבים לומר שמבטלים את הזכות לפיצויים של מי שמוכר את הדירה שלו.

אתי בנדלר: השאלה מה הנימוק לכך.

אתי בנדלר: אני אקרא את סעיף 12 כדי לרענן את הזיכרון.

אתי בנדלר: סעיף 12 הנוכחי אומר: א.

אתי בנדלר: הבעלים או החוכרים של דירה ציבורית שאינם המדינה או חברה ממשלתית או חברה עירונית הסבורים כי נפגעו כתוצאה מביצוע הוראות חוק זה, יקבלו מהמדינה פיצויים בשל הפגיעה.

אתי בנדלר: ב.

אתי בנדלר: הוגשה תביעה לפיצויים בהתאם להוראות סעיף קטן (א), יחולו לעניין קביעת סכום הפיצויים, דרכי חישובם ותשלומם הוראות סעיפים 6 עד 11 לחוק כביש ארצי לישראל בשינויים המחויבים.

רן כהן: הסעיף המקורי הזה היה סעיף שהיה מיועד לנושא של איך מפצים את הסוכנות היהודית על נושא עמיגור.

רן כהן: זה היה הייעוד המקורי של הסעיף.

רן כהן: מאחר שמצאנו את הדרך האחרת שבה מסודר העניין של עמיגור, הסעיף הזה בטל.

מימי זיגר: מה לגבי דירות של חלמיש?

רן כהן: חלמיש היא חברה ציבורית של המדינה.

רן כהן: היא ממשלתית-ציבורית והיא תנהג כמו כל חברה משכנת במדינת ישראל.

רן כהן: זה שהיא משותפת למדינת ישראל ולעיריית תל-אביב, זה לא משנה את מעמדה ואת מצבה לגבי דייריה לעומת הדירות של עמידר.

רן כהן: אין שום סיבה להפלות בין דייר חלמיש לבין דייר עמידר.

רן כהן: מבחינת הדייר, גם עמיגור, שהיא לחלוטין לא ממשלתית, תנהג אותו הדבר.

מימי זיגר: מבחינת הדייר, אבל השאלה לגבי הפיצויים לחברה.

מימי זיגר: רן כהן: למה חברת חלמיש צריכה לקבל?

מימי זיגר: חברת חלמיש צריכה למכור את הדירות שלה ועם הכסף שנכנס לקרן היא צריכה לבנות או לקנות דירות בדיור הציבורי כדי שיהיה לה לתת לדיירי תל-אביב שאין להם דירות.

משה כחלון: אנחנו מצביעים על סעיף 5.

משה כחלון: ה צ ב ע ה סעיף 5 – אושר

רן כהן: 6.

רן כהן: תיקון סעיף 18 בסעיף 18 לחוק העיקרי, האמור בו יסומן "(א)" ואחריו יבוא: "(ב) תקנות שיישומן כרוך במימון מתקציב המדינה או בהפסד הכנסות, ובין השאר – תקנות לפי סעיף קטן (א)(1), (2) ו-(3), יהיו גם בהסכמת שר האוצר".

משה כחלון: יש מישהו שמתנגד?

משה כחלון: הערות לסעיף?

רן כהן: אני לא אוהב את זה, אבל אין לי ברירה אלא להסכים.

משה כחלון: אין הערות לסעיף.

משה כחלון: ה צ ב ע ה סעיף 6 – אושר

רן כהן: 7.

רן כהן: תיקון סעיף 19 בסעיף 19 לחוק העיקרי, במקום "ביום תחילת החוק" יבוא "ביום כ' בטבת התשס"ה (1 בינואר 2005)".

קריאה: למה שנת 2005?

רן כהן: צריך לעדכן לשנת 2007.

רן כהן: ה-1 בינואר 2007.

משה כחלון: ה צ ב ע ה סעיף 7 – אושר עם התיקון

רן כהן: 8.

רן כהן: תיקון סעיף 21 בסעיף 21 לחוק העירי, במקום "ד' בטבת התשס"א (1 בינואר 2001)" יבוא ......"

אתי בנדלר: הסעיף מדבר על תחילתו של החוק.

אתי בנדלר: אתה רוצה להחיל את זה רטרואקטיבית?

אתי בנדלר: אולי ביום פרסומו של החוק.

רן כהן: השיקול שלי לעשות זאת מיום פרסומו של חוק זה, הוא בכך שממילא החוק מוגבל בשנים.

רן כהן: לכן אני מציע שייאמר ביום פרסומו של חוק זה.

משה כחלון: ה צ ב ע ה סעיף 8 – אושר עם התיקון

רן כהן: 9.

רן כהן: תיקון חוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2001) בחוק ההסדרים במשק המדינה (תיקוני חקיקה להשגת יעדי התקציב והמדיניות הכלכלית לשנת הכספים 2001), התשס"א-2001, סעיף 23 – בטל.

אתי בנדלר: סעיף 23 הוא הסעיף שהקפיא את ביצועו של החוק.

רן כהן: זה ביטול ההקפאה.

משה כחלון: ה צ ב ע ה סעיף 10 – אושר

רן כהן: 10.

רן כהן: תקנות ראשונות תקנות ראשונות הדרושות לביצועו של חוק זה יובאו לאישור ועדת הכלכלה של הכנסת בתוך 45 ימים מיום פרסומו.

משה כחלון: יש הערות?

משה כחלון: ה צ ב ע ה סעיף 10 – אושר אנחנו מבקשים מנציג האוצר לומר לנו לגבי התקציבים של החוק הזה.

אתי בנדלר: אני מניחה שהאוצר טוען שזו הצעת חוק תקציבית.

שרון גמבשו: תלוי בחלופה.

שרון גמבשו: בין 1.165 מיליארד ל-4 מיליארד שקלים.

משה כחלון: לפני שאנחנו מקדמים את הצעת החוק למליאה, אני מבקש לשמוע חוות דעת לגבי העיוורים, ואם יהיה צורך, נפתח את הדיון מחדש.

משה כחלון: אם לא יהיו הערות, נכין אותו ונעביר אותו להצבעה במליאה.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: הדיון נעול.