הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 15, 2007-01-24 09:30

רן כהן: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

רן כהן: הנושא שעל סדר היום חשוב בפני עצמו.

רן כהן: הוועדה הזאת בראשותי, לפחות, עסקה פעמים רבות בנושא עובדים זרים בחקלאות.

רן כהן: גם לאחר הכנת נייר העבודה על ידי הממ"מ, שאותה כתב גלעד נתן, אם אתמצת את מרכז הסוגייה שבעניין, היא סוגיית קיום החקלאות הישראלית וצמיחתה.

רן כהן: לא פעם התבטאתי בוועדה, גם לאחר הסיור שעשיתי בענפי החקלאות בדרום בעיקר ביוזמה של אגרסקו – זה היה סיור מפליא בעוצמתו – ענף שבלעדיו המדינה הזו אולי לא היתה קמה, גם חלקו הנוכחי בכלכלה הישראלית, כ-22 מיליארד תוצר, תפקידנו כחברי כנסת לעודד את הצמיחה הזאת.

רן כהן: התרשמותי היא שהסוגייה העיקרית שלפנינו היא באיזה אופן לא רק שתהיה חקלאות גדולה ופורחת אלא שתהיה ישראלית, ולא רק במונחים של המקום כאן אלא גם באיזה אופן היא נעשית על ידי ישראלים, מפרנסת ישראלים.

רן כהן: הסוגייה הזו מייד מגיעה להתנגשות בין שתי עמדות הממשלה – אחת, שממשלת ישראל החליטה בכל השנים האחרונות, בעיקר בספטמבר 2006, שהיא רוצה להגיע למצב שבו מספר העובדים הזרים בישראל יקטן ובנתה מסלול של הקטנת מספר העובדים הזרים בכל ענף חוץ מענף החקלאות, אם איני טועה.

רן כהן: ענף הסיעוד הוא נפרד מכל הענפים שבהם דנים בסוגייה של העובדים הזרים.

רן כהן: הנה באה ההחלטה מפני שבועיים של ממשלת ישראל, להגדיל את המכסה הזאת ב-3,000 עובדים זרים בחקלאות, החלטה חריגה לכל הדעות, ולכן חברי הכנסת היוזמים, אזולאי וטיבי, אומרים שיש פה מדיניות הפוכה למדיניות הממשלה, לכן דבר זה מחייב דיון ואני שמח שאנו נמצאים בפורום הזה כדי לדון בדברים.

רן כהן: אני מבקש מיוסי ישי לתת סקירה על סוגיות בחקלאות בכלל, להגיע לעניין העובדים הזרים.

רן כהן: למדתי בסיור שעל כל עובד זר נוספים ארבעה עובדים ישראליים.

רן כהן: אם הבנתי נכון את המתמטיקה הזאת, זה על כל עובד בקטיף או באיסוף הפרי בחקלאות נוספים ארבעה עובדים ישראליים.

רן כהן: זה יכול להיות גם ישראלי, אך זאת ההשוואה שניתנה לי.

יוסי ישי: חקלאות ישראל מאופיינת בכמה גורמים; רמה מקצועית גבוהה, חקלאות ישראל עתירת הון ועתירת עבודה, בגלל השחיקה ברווחיות בעשור האחרון בקצב של 2.5% לשנה חקלאות ישראל היתה חייבת להתייעל כדי לשרוד, ולכן צריך לגדול, ואז בעשור האחרון גברה התלות בעבודה שכירה עד שזה הפך לצוואר הבקבוק המרכזי – כבר לא קרקע, לא מים, אלא עבודה.

יוסי ישי: ככל שיש עבודה, כך יש יותר חקלאות.

יוסי ישי: נציין גם שמדובר בתוצר שיש לו חיי מדף קצרים ביותר, התוצרת צריכה להיות באיכות גבוהה מאוד, גודל, צבע, פרי שלא נקטף אחרי שעות, זורקים.

יוסי ישי: יש להשקיע כסף גם כדי להשמידו, אחרת זה פגיעה באיכות הסביבה.

יוסי ישי: מה נדרש מעובד בחקלאות, במיוחד עובד בעבודות הרטובות – הקטיף; מקצועיות.

יוסי ישי: אי אפשר להדריך עובד שלוש שעות כדי שיתאים.

יוסי ישי: היום הנחיה של עובד מקצועי בחקלאות לוקחת בין ארבעה לששה חודשים, ללמד כדי שיידע לקטוף בדיוק לאיכות הדרושה באירופה.

רן כהן: גם תאילנדי?

יוסי ישי: כן.

יוסי ישי: בנוסף, רציפות בעבודה.

יוסי ישי: מאחר שאתה משקיע בהכשרה, אם אינך מחזיק אותו לתקופה של שלוש עד חמש שנים, חבל על הזמן.

יוסי ישי: עמידה בלוחות זמנים – אם הוא לא מגיע בזמן ומבצע את הקטיף, חבל על הזמן.

יוסי ישי: הדבר האחרון – עלויות שכר סבירות.

יוסי ישי: מתח הרווחים בחקלאות ידוע, השחיקה ברווחיות ידועה, ולכן גם העלויות צריכות להיות סבירות.

יוסי ישי: עלות החזקת עובד זר לא נופלת מעלות החזקת עובד ישראלי.

יוסי ישי: החקלאות הישראלית נזקקת בהתאם לתחשיבים מפורטים שהצגנו אותם יותר מפעם אחת, על פי המפתחות של התחשיבים , חקלאות נדרשת לקרוב ל-45 אלף עובדים זרים.

יוסי ישי: הממשלה בהחלטותיה בשנים האחרונות קבעה את מכסת העובדים הזרים לחקלאות - 26 אלף עובדים.

יוסי ישי: המשמעות, שאנו נדרשים לבצע קיצוץ של 40%.

יוסי ישי: אמרתי קודם שאנו הגדרנו מספר יעדים בחקלאות בשנים האחרונות.

יוסי ישי: אחת, היעד המרכזי, אנו רוצים שכל הקרקעות הראויות לעיבוד יעובדו.

יוסי ישי: הישג זה הושג והיום כל הקרקע מעובדת.

יוסי ישי: שתיים, אנו רוצים שהחקלאות תנצל את כל מי הקולחין בארץ, כי אם החקלאות לא מנצלת אותם, עלות הטיהור והטיפול של העיר יעלה כפול ממה שעולה עכשיו.

רן כהן: אין מגבלת מים מטוהרים?

רן כהן: כי אמרת שצוואר הבקבוק הוא עובדים ולא מים.

יוסי ישי: אם כמות העובדים הזרים הדרושה לחקלאות תישמר, החקלאות תהיה מסוגלת לצרוך עוד כמויות אדירות של מעל ל-200 מיליון קוב, שעדיין המפעלים לא הבשילו, אבל אין בררה, וגם הם יגיעו לחקלאות בעתיד, לכן לאור נתונים אלה שאנו נדרשים כדי לעמוד בהחלטת הממשלה לקצץ לחקלאים 40% מכמות העובדים הנורמטיבית הבדוקה שהם צריכים, ואחרי שקבענו יעד, ולצערי "השגנו" אותו, שהייצוא החקלאי גדל ב-65% בשלוש שנים, החקלאי צריך כל בוקר להחליט מה הוא לא קוטף היום.

יוסי ישי: לגבי המספרים, בניגוד למה שחושבים פה, מעבר לבעלי המשקים מועסקים היום בחקלאות מעבר ל-20 אלף עובדים שכירים בעבודות ישירות.

יוסי ישי: זה מתוך 75 אלף עובדים בכלל, עם העובדים הזרים.

יוסי ישי: מועסקים בעבודה ישירה בחקלאות 75 אלף עובדים, בהם גם בעלי המשקים וכ-20 אלף עובדים שכירים ישראליים.

יוסי ישי: בנוסף, בתעשיית התשומות הישירה לחקלאות מועסקים עוד 70 אלף עובדים.

יוסי ישי: בנוסף, בכל מה שקשור לשיווק הישיר של תוצרת חקלאית עוד 100 אלף עובדים, כלומר 26 אלף עובדים זרים, ואין בלתם, מניעים את ה-75, את ה-70 בתעשיית התשומות.

רן כהן: למה רק העובדים הזרים?

רן כהן: קודם כל זה החקלאים הישראליים העצמאיים.

רן כהן: הם בעלי העניין, בעלי הקרקעות, הם החקלאים הישראליים האמיתיים.

יוסי ישי: אם תיקח את ההקדמה שלי לגבי הצרכים תבין שבלי הסטארט הזה של המסה הקריטית שמבצעת את עבודות הקטיף במיומנות, ברציפות וביעילות הדרושה, כל הרכבת הזאת לא תעבוד.

רן כהן: האם היוזמה להגדלת מספר העובדים הזרים היתה של משרד החקלאות?

יוסי ישי: כן.

רן כהן: אמרת שזה צוואר הבקבוק של החקלאות, ובתנופה שהחקלאות חייבת לגדול, זה משאת הנפש שמשרדך ממונה על זה.

רן כהן: מה משרד החקלאות עושה כדי שיותר ויותר ישראליים יעבדו בחקלאות?

יוסי ישי: בהחלטת הממשלה אנו יזמנו שהתוספת תהיה אחד מול אחד; כל היתר שיינתן במסגרת התוספת של החלטת הממשלה תחייב את החקלאי להעסיק עוד עובד ישראלי אחד.

יוסי ישי: בניגוד למה שחושבים, מעסקים מעל 20 אלף עובדים ישראליים כבר.

רן כהן: יש למשרדך כלים כדי לבדוק שהחקלאי, באותו זמן שהוא מעסיק עובד זר נוסף הוא מעסיק עובד ישראלי?

עמירה דותן: ובהמשך, האם יש הבדל בין הפריפריה- -

יוסי ישי: בהחלטת הממשלה מדובר על ייצוא, פריפריה, זה מותנה, אחד נגד אחד.

רן כהן: ה-3,000 זה רק לזה?

יוסי ישי: כן.

רן כהן: אחד נגד אחד יכול להיות גם במרכז הארץ.

יוסי ישי: בייצוא.

יוסי ישי: התוספת ניתנת לגידול הייצוא בהעדפה לפריפריה בכפוף לכך שכל מי שמקבל היתר צריך להעסיק עוד עובד.

יוסי ישי: אנו פועלים מול מע"ן, מול ויסקונסין, מכירים את המגבלות.

רן כהן: מה משרד החקלאות עושה על פני שנים לעודד יותר ויותר ישראלים לעבוד בחקלאות כדי שלא תזדקקו בעוד שנה לעוד 5,000, 10,000?

יוסי ישי: היום ב-12:30 אני מקיים דיון במשרדי בנושא, האם לשמר את היעד להגדלת הייצוא.

יוסי ישי: הגענו למסקנה שתנאי להגדלת הייצוא, מעבר למה שכבר הגדלנו אותו, זה עובדים זרים.

יוסי ישי: שאלנו את עצמנו, האם זה שווה, כי בלי זה לא יהיה.

יוסי ישי: יכול להיות שנגיע למסקנה שאין לנו בררה, יש לעצור יעד זה, כי אם העלויות שלו הן בתוספת עובדים זרים ואנו עומדים מול חומה בצורה, לא להגדיל את זה מעבר להחלטות שהתקבלו עד היום- -

רן כהן: אני לא רואה חומה בצורה.

רן כהן: הממשלה החליטה להגדיל.

יוסי ישי: העובד הישראלי יכול להשתלב בעבודות שבאות אחרי הקטיף – בבית האריזה, בגלל הסיבות של הרציפות, המיומנות, הזמן הנדרש.

יוסי ישי: אנו רואים את בעלי המשקים- -

רן כהן: אם אתה אומר שישראלי לא יכול לעבוד בקטיף ובאיסוף פרי בחקלאות, זה סוף העולם.

רן כהן: ישראלים יעבדו בכל דבר, תנו להם תנאים ושכר.

יוסי ישי: יכול לעבוד שבוע, שבועיים, שלושה חודשים, בוא נראה אותו ממשיך.

שי חרמש: זה היה פעם.

אפרים כהן: הנושא היחיד שלא צומצם החל משנת 2002 הוא ענף החקלאות.

אפרים כהן: למשל, בענף הבניין בשנת 2001 המכסה היתה 45 אלף ובאוגוסט 2008 המכסה תעמוד על 12 אלף.

אפרים כהן: לגבי שאר הענפים, התעשייה והמלונאות, ואנו לקראת סיום הנפקת ההיתרים בהעסקת ישראלים, יש עבודה משותפת בין משרד החקלאות ליחידת הסמך במשרד התמ"ת לבין משרד הפנים, אנו פועלים על פי החלטת הממשלה.

אפרים כהן: סדרי העדיפויות נקבעים על ידי מנכ"ל משרד החקלאות, לכן כשהממשלה מחליטה על 26 אלף היתרים יחידת הסמך מנפיקה היתרים לפי מה שדורש משרד החקלאות והעדיפות שלו.

אפרים כהן: צריך לקחת בחשבון שיש ענפים עונתיים ואי אפשר להקצות להם אלפי עובדים זרים לתקופה עונתית, ויישארו באותו ענף בלי שינועו לכאן או לשם.

אפרים כהן: לכן הכרנו בניידות עובדים, ואם ענף העדרים מסיים את תקופתו, יכולים לעבור.

אפרים כהן: יש בעיה בפריפריה.

רן כהן: המעבר של עובד כזה מהעדרים לאיסוף, למשל, זה רק על ידי אותו מעסיק, או הוא יכול לעבור ממעסיק למעסיק?

יוסי ישי: יש ניידות.

אפרים כהן: כשאני לוקח את הערבה התיכונה, ושם יש רק עובדים זרים, וזה ענף פורח, מצוין, צריך לראות מה שנעשה שם, יש קשיים, ולכן בזמנו קיבלנו החלטה על העדפה מתקנת, הקצאת עובדים זרים לפריפריה, זה תוספת של 30%, מה שמקבלים במרכז הארץ, וזה משמעותי.

אפרים כהן: למשל, אם ברמת הנגב המכסה היתה 2,400, זה היה בתוספת של 30%.

רן כהן: זה בעצה אחת עם משרד החקלאות?

אפרים כהן: כן, הכל.

אפרים כהן: הצוות המקצועי ישב במסגרת חוק ההסדרים ושר החקלאות דרש תוספת העובדים הזרים, והממשלה החליטה החלטה שקבעה מכסה של 26 אלף, וב-7 בינואר יש החלטה על תוספת של עוד 3,000.

אפרים כהן: הוקמה ועדת מנכ"לים בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה, בהשתתפות כל המשרדים הנוגעים בדבר, וההחלטה של התוספת של עד 3,000 מותנית בהעסקת ישראליים.

אפרים כהן: תיעשה בדיקה.

אפרים כהן: כשמדובר בפריפריה קשה לי להבין איך הוועדה תקבל החלטה, אחד מול אחד, כשבקושי אפשר להשיג עובד בערבה התיכונה או במקומות אחרים, לכן נשב בוועדה ויחליטו.

רן כהן: יש שינוי לגבי ההחלטה של 3,000?

יוסי ישי: ועדת המנכ"לים תתכנס לדיון הראשון ב-4 בפברואר.

רן כהן: כלומר היישום יהיה רק לאחר ועדת המנכ"לים.

רן כהן: בבקשה, ד"ר לובנטל, מה מסקנות המחקר שעשיתם את וחברייך?

רן כהן: אני מבין שהעבודה שלכם נעשתה עבור ציבור חקלאי ישראל בפריפריה.

רות לובנטל: בדבריי אני מבקשת לא להתייחס לנושא סוגיית עובדים זרים, האם ראוי או לא להעסיק עובדים זרים בישראל בתנאים אלה או אחרים.

רות לובנטל: אני רוצה להפנות תשומת לב לנושא שהוזכר בצדי דברים של הדוברים לפניי – הפריפריה.

רות לובנטל: בפריפריה צמחה חקלאות אינטנסיבית מפוארת, ואותה חייבים להחזיק בידיים עובדות.

רות לובנטל: ייתכן שאפשר ליצור איזו מערכת שתחליף את כוח האדם.

רות לובנטל: אזור הפריפריה מאוכלס באוכלוסייה ישראלית מצומצמת יחסית.

רות לובנטל: היזמים החקלאיים לוקחים על עצמם את מה שנדרש ועובדים שם, ואין בררה אלא להביא עובדים מרחוק, מגיעים מאיפשהו – ממרכז הארץ, מחו"ל או מעבר לגבול.

רות לובנטל: כאשר מחשבים את ההגעה של עובדים יש להביא בחשבון את עלות היוממות שלהם.

רות לובנטל: עובד ישראלי, כשהוא צריך להגיע למקום עבודתו בפריפריה צריך להביא בחשבון עוד שעה, שעתיים של נסיעה ממקום מגוריו למקום עבודתו, וזה אומר שבמספר שעות העבודה ליום עובד ישראלי יוכל להקדיש פחות שעות לעבודה בפועל מאשר עובד שמגיע מחו"ל, מעסיקים אותו במקום, וגר באותו מקום.

רות לובנטל: ההפרש של היוממות, יש לו משמעות גדולה כשמחשבים את העלויות לשעת עבודה של עובדים אלה ואחרים.

רות לובנטל: אנו במצב שבו התשלום לתאילנדים או לעובדים הזרים הוא יחסית גבוה, אך עובדים ישראלים גם בשכר זה לא יהיו מוכנים לעבוד.

רות לובנטל: השאלה היא מי השוק שסופג תוצר זה.

רות לובנטל: מרביתו הוא השווקים בחו"ל, שלצערנו, לא מוכנים להקשיב להנחיות של ממשלת ישראל שאומרות: נעלה את השכר והשוק יספוג.

רות לובנטל: השוק לא סופג.

רות לובנטל: אם יוחלט שיש צורך להעדיף את הישראלי, להעלות את השכר שיתחרה בתנאי יוממות במרכז הארץ, כלומר אותו אדם שהחליט שהוא מוכן ליומם כדי למצוא עבודה, לעבוד בתל אביב מול עבודה בפריפריה בחקלאות, הוא ידרוש בעד העבודה בחקלאות שכר גבוה יותר.

רות לובנטל: השאלה היא אם השוק העולמי יהיה מוכן לשאת על גבו את העלייה בעלויות השכר האלה.

רות לובנטל: עד היום הבנו שהתשובה של השוק העולמי היא לאו, ולכן נשחקת הרווחיות של הענף ויכולתו להתקיים היא רק בזה שהוא ממשיך לגדול.

רן כהן: כלומר אם ממשלת ישראל היתה רוצה שגם יושגו כל היעדים של החקלאות והחקלאים וגם שהעבודה תיעשה על ידי ישראלים, אם היא היתה סופגת את הפערים בין העלות פה לעלות שם, הכל היה יכול לבוא על מקומו בשלום.

רות לובנטל: אנו מוכנים לעשות את החשבון האמור, ואני מעריכה שזה לא יפחת מ-2,000 או 2,500 ש"ח בחודש לעובד.

רות לובנטל: איני בטוחה שמישהו יחשוב על אפשרות לממן לאורך זמן סובסידיה כזו.

יוסי ישי: זו מסקנה בתנאי מעבדה.

יוסי ישי: בפועל זה לא יעבוד.

רות לובנטל: אנו צריכים להסתכל על העולם.

רות לובנטל: קרו במדינת ישראל כמה תופעות שאסור לנו להתעלם מהן, ואחת מהן היא ענף הטקסטיל.

רות לובנטל: שנים רבות מדינת ישראל חיה עם ענף טקסטיל פורח, מוצלח.

רות לובנטל: כל כולו נדד אחרי כוח העבודה.

רות לובנטל: אין לנו ענף טקסטיל.

רן כהן: זה לא נכון.

רן כהן: ענף הטקסטיל במדינת ישראל הוא בעל עוצמה אדירה.

רן כהן: דלתא, לאחר ייצוא בירדן, מעסיקה יותר עובדים ישראליים, עם הכנסה גבוהה יותר.

שי חרמש: ההבדל היחיד בין דלתא לחקלאות, שהחקלאות שלנו נוסעת לאתיופיה ולמרוקו, ויותר מועסקים מועסקים פה, מול הטקסטיל.

רן כהן: אני לא מציע את זה לחקלאות.

רות לובנטל: ענף הטקסטיל, משקלו במשק הישראלי היה גבוה מאוד, משקלו ירד, והרבה מאוד מפעלים עברו בעקבות כוח אדם למצרים, לירדן, לסין, לתורכיה, לרומניה ולמקומות רבים נוספים.

רן כהן: נכון.

רות לובנטל: אם מדינת ישראל אומרת: לא נורא שלא תהיה חקלאות, במרכז הארץ זה קורה בפועל – היא גולשת, לא נורא.

רות לובנטל: אם היינו אומרים שזה לא נורא, אז אפשר היה לומר: שתגלוש.

רות לובנטל: אם נמשיך לומר שגם בפריפריה לא חשוב, החקלאות תגלוש ותיעלם, והשאלה היא אם זה נכון מנקודת הראות של מדינת ישראל על רקע הדברים של העובדים הזרים שהם בלב הייצור, לפחות בחקלאות האינטנסיבית בפריפריה.

רות לובנטל: אני ממליצה לא ללכת בגישה זו.

רן כהן: בבנק ישראל מתגבשת עמדה לצמצום העובדים הזרים.

רן כהן: נדמה לי שיש לכם עמדה גם בנושא זה, מה עמדת בנק ישראל בסוגייה?

דניאל גוטליב: בבנק ישראל לא מאתמול התחילו לחשוב על נושא העובדים הזרים.

דניאל גוטליב: יש פרסום של שנינו מ-2004, אסטרטגיה לצמצום העוני, שם נושא אכיפת חוק שכר המינימום, עובדים זרים הם נדבך מרכזי של הניתוח של המצב.

דניאל גוטליב: יש גם מחקר שלי משנת 2000 שמראה שיש קשר הדוק בין היקף מספר העובדים הזרים בישראל והדרך שבה הם נכנסו עם אכיפה שלפחות בשנים הקודמות היתה לקויה לבין הנזק שזה גם לעובדים מעוטי השכלה, בלתי מקצועיים, וגם לעובדים ישראליים, כי גם בחקלאות יש צורך בעובדים מקצועיים.

דניאל גוטליב: בנק ישראל אומר שיש בישראל אחוז גבוה מאוד מכוח העבודה של עובדים זרים, חריג בהשוואה בין לאומית, משמעותית גבוה יותר מאשר בארצות שאליהן אנו רוצים להידמות.

רן כהן: שליש מהעובדים בחקלאות הם זרים, אפילו יותר.

דניאל גוטליב: אסור לנתק את הנושא הספציפי בחקלאות מהנושא הכללי.

דניאל גוטליב: אם מגיעים למסקנה שיש להגדיל את מספר העובדים הזרים בחקלאות, מה זה אומר לגבי סך הכל העובדים הזרים שהכרחי לצמצם כדי לשפר את מצב התעסוקה של אנשים מעוטי יכולת, גם בפריפריה?

דניאל גוטליב: זה אומר שצריך היה לחשוב על קיזוז של אותם 3,000 ויותר כדי להיכנס למגבלה הכללית – זה רק בתור מחשבה.

דניאל גוטליב: מה שחשוב זה קודם כל הכלליות של המדיניות, שאסור שתיפגע על ידי החלטה ספציפית בתחום אחד.

דניאל גוטליב: אם זה אומר שרק מגדילים 3,000 ולא עושים שום דבר אחר, לקזז, זה אומר שמגדילים את מספר ההיתרים של עובדים זרים וזה בניגוד להחלטות ממשלה שונות וגם בניגוד לתפיסת בנק ישראל, שיש לצמצם משמעותית את מספר העובדים הזרים בישראל.

רן כהן: הייתי שמח שתתמקד בסוגייה, באיזה אופן היה ראוי לדעתכם לצמצם את מספר העובדים בחקלאות בהתייחס לדברים של רות?

דניאל גוטליב: לפני כמה חודשים סיירתי עם אגרסקו בצפון, בדרום, בעיקר בתחום התבלינים וראיתי את המצב של עבודה של תאילנדים, היו רק תאילנדים, והתחכום של החקלאות והקשר האינטרנטי ההדוק בין החקלאים ללקוחות בחו"ל.

דניאל גוטליב: יחד עם זה ראיתי גם שתנאי המגורים היו בחלקם מאוד קשים.

דניאל גוטליב: יש דבר קצת מעורפל במדיניות העובדים הזרים, וזה נושא הכבילה – למיטב הבנתי, עדיין קיימת כבילה של העובדים הזרים למעסיקיהם או לגורמים אחרים.

דניאל גוטליב: אחת ההמלצות שלנו היא לשחרר את הכבילה הזו- -

רן כהן: שחררנו, לא?

אפרים כהן: כן.

שלום בן-משה: אין יותר שמו של המעסיק על דרכון העובד, וזה מרכזי.

שלום בן-משה: בנוסף, הניידות וההשאלה יכולה להיות חופשית מחקלאי לחקלאי בכל חלקי הארץ.

דניאל גוטליב: אם אנו רוצים לקחת ברצינות את צמצום מספר העובדים הזרים הכללי ובמקביל להגדיל בתחום אחד, זה אומר משוואה אריתמטית מאוד פשוטה לגבי מה שצריך לעשות במקביל בתחומים האחרים.

אפרים כהן: מאחר שנושא העסקת ישראלים בחקלאות עולה בכל פעם שמדברים על נושא עובדים זרים בחקלאות, אני יכול להעיד אישית שארגנתי את שירות התעסוקה ב-2003, 2002, 2004, בהשתתפות משרד האוצר כולל מענק או תמריץ של אלף ₪ לכל עובד ישראלי שיעבוד בחקלאות, מעל שכר מינימום.

אפרים כהן: עשינו מבצע, משרד האוצר הקצה לזה תקציב, יצאנו לשטח, לשכות התעסוקה יצאו עם הסברה.

אפרים כהן: בהתחלה היו 60, נשארו שלושה.

רן כהן: למיטב ידיעתי, השכר הממוצע בחקלאות נמוך מהשכר הממוצע במשק בסדר גודל של כ- 2,500 ₪.

יוסי ישי: עלות מעביד בהעסקת עובד זר בחקלאות עולה על 5,000 ₪.

רן כהן: השכר הממוצע בחקלאות הוא נמוך מאוד.

דניאל גוטליב: כשאני עשיתי את הסיור, לקחו אותי למשקים מרשימים, הי-טק חקלאי במובן מסוים.

דניאל גוטליב: יש עוד הרבה משקים חקלאיים שהם הרבה פחות מפותחים וששם המצב אולי שונה.

יוסף בלייר: החלטת הממשלה אומרת אחד מול אחד, כלומר לא מפרים את המצב הקיים.

יוסף בלייר: לא התייחסת לזה בכלל.

יוסף בלייר: אני אומר לך, ההתניות אינן פשוטות.

רן כהן: אבל הוא לא מייצג את הממשלה.

רן כהן: יש מישהו ממשרדי הממשלה, כולל משרד ראש הממשלה, שיש לו מה לומר לנו לגבי הסוגייה הזו עכשיו?

רן כהן: לא.

אברהם דניאל: אם מסתכלים על המפה של מדינת ישראל, היא צרה וארוכה.

אברהם דניאל: הדבר שמנסים להיכנס בו לעומק אינו כמו שאתם מציגים אותו.

אברהם דניאל: מעל 50% מענף הפרחים נמצא במרכז.

אברהם דניאל: גם הקליטה של ה-3,000 עובדים, זה תיאורטי מדי.

אברהם דניאל: אין ישראלים שמוכנים לעבוד בחקלאות.

רן כהן: אז למה אתה עובד בחקלאות?

אברהם דניאל: אני שם.

אברהם דניאל: אם היום הממשלה תחליט: אין עובדים זרים, זה לטובת החקלאים, שיסגרו את העסקים שלהם בשקט וילכו הביתה.

אברהם דניאל: מה שהממשלה מטילה עלינו, זה חלק מהעלות שאנו כמעבידים משלמים, ואין לנו היכולת.

אברהם דניאל: התנאי של ישראלי בתמורה לתאילנדי – את ה-3,000 עובדים האלה כמעט לא יחלקו.

אברהם דניאל: לא נראה לי הגיוני שיחלקו אותם, ואפרים כהן זרק משהו בכיוון הזה.

רן כהן: אני לא שמעתי.

אברהם דניאל: העסק הזה לא יכול לעבוד.

אברהם דניאל: החקלאות בקשיים.

אברהם דניאל: אגב, לממשלה יש גם הכנסה בתוספת הזאת של העובדים, אני כבר מתחיל לחשוד שהממשלה עושה את זה בגלל ההכנסה, לא בגלל החקלאים.

אברהם דניאל: לכן הנושא הזה, או ייתנו לנו הלוואות, או יסגרו את העסק.

רן כהן: מי שירוויח זה חברות כוח אדם.

רן כהן: כל תאילנדי משלם 9,000 דולר לא אליך ולא לממשלה אלא לחברות כוח אדם.

רן כהן: זה עושה שוק הכי שחור במדינה.

חיים חדד: לגבי הנתונים שנאמרו על ידי בנק ישראל, נראה לי שהם שגויים.

חיים חדד: יותר מזה, כשאצטרך למצוא תעסוקה לילדים שלי, אפנה את הילדים שלי לעבוד בבנק ישראל ולא בחקלאות.

חיים חדד: אני לא חושב שיש הבדל בין הפריפריה למרכז הארץ בנושא ישראלים.

חיים חדד: גם אתה כיושב ראש הוועדה יזמת דיון בוועדת הכספים, לנסות להמריץ עובדים ישראלים שעבדו בכל הארץ- -

רן כהן: זאת הצעת חוק.

חיים חדד: ומי שהתנגד לזה הוא משרד האוצר.

רן כהן: מי ששם וטו זה משרד האוצר.

רן כהן: 5 מיליון.

רן כהן: כלום.

רן כהן: כמה ממשלת ישראל מקבלת הכנסות עבור עובדים זרים בחקלאות?

קריאה: 140 מיליון ש"ח.

רן כהן: אבל 5 מיליון להחזיר לעבודה בחקלאות, את זה לא נותנים.

רן כהן: אבל החוק יחזור לחקיקה.

חיים חדד: העובדים שלנו הם מרוצים, הם לא עובדים שמשתקעים בישראל, והם חוזרים לארצם.

חיים חדד: כולם תאילנדים.

חיים חדד: כששגרירות תאילנד סגרה את גוש קטיף לקבלת עובדים, הגיעו הנפאלים.

חיים חדד: זאת הסיבה היחידה שהם הגיעו.

חיים חדד: זה לא הצליח, עכשיו הם מחפשים מקום עבודה.

חיים חדד: העובדים שלנו מקבלים את התנאים הכי טובים, אנו נמצאים תחת ביקורת מתמדת של משרדי הממשלה הן בשכר, הן בתנאי המגורים, הן בתנאים הסוציאליים.

חיים חדד: אנו עובדים תחת הפיקוח, ומי שלא מתנהג כראוי מקבל את הקנסות האלה.

חיים חדד: היום פחות או יותר כל החקלאים נמצאים בתנאים הכי טובים, גם מבחינת מגורים וגם בתנאי ההעסקה.

חיים חדד: אנו, החקלאים, ממלאים את התפקיד האמיתי של המדינה בנושא קרקעות.

חיים חדד: אנו מחזיקים יום יום את קרקעות המדינה.

חיים חדד: אנו מוצאים לפתרון למזון של המדינה הזו, ולהבדיל, אנו נותנים פתרון גם לשפכים של המדינה, אנו מכניסים מטבע זר ברמה גבוהה.

חיים חדד: החלטת הממשלה הזו היא כושלת כי הצורך שלנו הוא 45, לא 29.

חיים חדד: אין לנו חלופות אחרות.

חיים חדד: אם המדינה רוצה שיהיה חקלאות, היא צריכה לתת עובדים.

חיים חדד: הפקידים צריכים ליישם את החלטות הממשלה ולא להתנגד להן.

רן כהן: אולי נוצר פה מצב שמאחר שבשנות ה-90 הכניסו הרבה עובדים זרים, ואתם בחקלאות התרגלתם שיש עובדים זרים מתאילנד שעובדים סביב השעון, שבעה ימים בשבוע, בשכר שפר שעה הוא ודאי יותר נמוך מעבודה של ישראלי – אילו הייתם עובדים מול ישראליים אמיתיים באחד על אחד, להזמין אותם לעבודה, הייתם מעלים את תנאי השכר, את תנאי העבודה.

חיים חדד: אנו עושים את זה ביום יום.

חיים חדד: האמת היא שמשנת 67 אין ישראליים בחקלאות.

חיים חדד: משנת 67 עד האינתיפאדה הראשונה הפלסטינים עבדו בחקלאות.

חיים חדד: כל עוד אנו במלחמה מול הרשות הפלסטינית, אני לא אסכים להכניס לחממה שלי פלסטינאים.

חיים חדד: בעניין עמותת מע"ן, הם מנסים לקדם ישראלים ערבים לתוך החקלאות.

חיים חדד: זה מבורך.

חיים חדד: אני רוצה לומר נתון אמיתי – במושבים שלנו כמעט אין מובטלים, כי כל מי שפנוי בא לעבוד בחקלאות, אך בישובים הערביים מעסיקים תאילנדים במאות, אז צריך להתחיל בישובים הערביים.

יצחק וקנין: צריך לזכור שפעם החקלאות זה לא מה שרואים היום.

יצחק וקנין: היום כמות החקלאים קטנה בצורה משמעותית.

יצחק וקנין: אם פעם כל אחד עיבד 12, 20 דונם, היום יש חקלאי אחד, שניים בישוב.

יצחק וקנין: אני גר בקו העימות, על גבול הצפון.

יצחק וקנין: אם פעם כל אחד עיבד 12 דונם, והיינו קמים כדי לקטוף אגס, אז היה לנו חודש בשנה בשביל זה, היום יש 600 דונם אבוקדו שמגדלים שני מגדלים.

יצחק וקנין: החקלאי שמחזיק 300 דונם, הוא חייב עובדים יום יומיים שיעבדו אצלו, ואם אין לו אותם עובדים – היום רמת כמות החקלאים ירדה מאוד.

רן כהן: לא באים עובדים מגוש חלב?

יצחק וקנין: כמעט לא.

יצחק וקנין: הם בעצמם מגדלים.

יצחק וקנין: מי שלא צריך תאילנדי, לא יעסיק אותו.

יצחק וקנין: אין רצון לשלם כסף מיותר.

יצחק וקנין: אני מסתדר עם המשק שלי גם בלי תאילנדי, אך מי שיש לו 50 דונם או חממה של פטריות – החקלאות במדינת ישראל, אפשר להתפאר בה אך לא להסתדר בלי ידיים עובדות, וישראלים לא מוכנים לעבוד בחקלאות.

יצחק וקנין: אני גר באזור שאוכלוסיית המיעוטים היא הגדולה ביותר במדינת ישראל – הגליל המערבי.

יצחק וקנין: רוצים לעבוד איפה שעובדים בלי תלוש שכר, כי אז הולכים לחתום אבטלה.

יצחק וקנין: לי יש לול מבוקר של האגודה ואוכלוסיית המיעוטים מוכנה לעבוד שם בשחור, לא עם תלוש שכר.

רן כהן: כבר היום בחקלאות הישראלים עובדים למעלה מ-20 אלף עובדים שכירים ישראליים, מה שמוכיח שהדבר קיים.

שי חרמש: ושהמינוף עובד.

רן כהן: כלומר יש ישראלים שעובדים כבר היום, אז בואו לא נגיד שישראלים לא עובדים בחקלאות.

רן כהן: מע"ן, בבקשה.

וופא טיארה: החקלאים טוענים שאין עובדים מקומיים, ואם יש, הם בורחים.

וופא טיארה: אני עבדתי בחקלאות שנתיים וחצי, אצל קבלן שלא הכרתי מי שיסדר את הזכויות.

וופא טיארה: עבדתי בקטיף אפרסק במושבים בשכר נמוך – 80 ₪ לעשר שעות ביום.

וופא טיארה: הייתי זקוקה לכסף והסכמתי לעבוד בשכר הרעב הזה, עד שעמותת מע"ן נתנה לי עבודה מסודרת, פעם ראשונה שקיבלתי תלוש.

וופא טיארה: יצאתי לעבוד, הבן שלי היה בן שנה ולא ברחתי.

וופא טיארה: אנו רוצים לעבוד.

וופא טיארה: אני רוצה לדבר בשם נשים ערביות, מקומיות שרוצות לעבוד.

וופא טיארה: עכשיו אני עובדת בעמותה בתור מתאמת השמת פועלים.

וופא טיארה: יש לנו מאות נשים שנרשמות, יש להן ילדים קטנים וכל היום באות אליי, בוכות ואומרות: מתי תיתנו לנו עבודה?

וופא טיארה: אנו רוצים להצטרף לקבוצות המסודרות.

וופא טיארה: אני מתביישת, מה לומר להם, שהממשלה מביאה עוד 3,000 פועלים זרים?

רן כהן: את באזור עמק חפר, ויש לכם רשימות של כמה מאות אנשים שמוכנים לעבוד בחקלאות ולא מקבלים עבודה?

וופא טיארה: לא, וכל יום באות אלינו לעמותה ואין לי מה לומר להן.

יוסי ישי: יש לנו הזדמנות פז להעמיד את הדבר הזה למבחן; החלטת הממשלה אומרת: 3,000 עובדים זרים מול 3,000 ישראלים.

יוסי ישי: המשרד עובד בשיתוף פעולה עם מע"ן, האנשים שלנו עובדים מול המחוזות.

יוסי ישי: אברהם חרד בצדק, שלא ניתן ליישם את החלטת הממשלה בגלל הקושי- -

רן כהן: כי הוא רוצה את העובדים הזרים.

יוסי ישי: המשימה שלנו כדי לעמוד בהחלטת הממשלה ולהציל את החקלאים מהמצב שהם צריכים להחליט, מה הם לא קוטפים היום, להשיג להם את ה-3,000 עובדים שאני מקווה שמע"ן תציע.

רן כהן: אך מע"ן זה עמותה שהתארגנה באופן עצמאי.

יוסי ישי: מע"ן ואחרים.

וופא טיארה: לפעמים אנו עובדים בגשם, בבוץ, ולפעמים שלחו אותנו הביתה, כשלא היו צריכים את העבודה.

וופא טיארה: לתאילנדי לא אומרים: לך הביתה, כשאין לחץ בעבודה.

וופא טיארה: למרות השכר הרע והתנאים הקשים היינו קבועים ועבדנו.

נור טיארה: אני עובד בחקלאות שנתיים וחצי, כמעט קבוע, באותו מקום עבודה.

נור טיארה: אנו מוכנים לעבוד שנים ארוכות, למדנו את המקצוע בזמן קצר, לא ארבעה עד ששה חודשים.

נור טיארה: אנו מוכנים לעבוד בשכר מינימום כדי לפרנס את הילדים – שבתות, שעות נוספות.

רן כהן: הוא אחד מה-20 אלף.

וופא טיארה: אם מקבלים אותנו, אנו ממשיכים.

דני בן-שמחון: האגדה הזאת שאין ישראלים בחקלאות היתה נכונה אולי ל-2002.

דני בן-שמחון: במצב הכלכלי של היום אם היה נעשה ניסיון דומה, היו באים אלפי אנשים.

דני בן-שמחון: הבאנו פה דוגמה לאפשרות פוטנציאלית קיימת לגיוס של אלפי אנשים, כי ברגע שאנשים מועסקים דרך קבלני משנה ב-80 ש"ח ליום, זה מרחיק את האנשים מענף החקלאות.

דני בן-שמחון: במקום לגייס כוח אדם מקצועי ולתת לו את התחושה של ההתמקצעות במקצוע, מישהו שילמד את העבודה כמו שצריך, במקום זה מעסיקים אותם דרך קבלנים.

דני בן-שמחון: יש אפשרות היום בעוני הקיים – היום כל ילד ששי הוא מתחת לקו העוני, 44% מהחברה הערבית היא מתחת לקו העוני.

דני בן-שמחון: אנו מדברים על המרכז – עמק חפר, השרון, הגליל, יש שם מאות אנשים שמוכנים לעבוד, תנו להם הזדמנות.

דני בן-שמחון: אנו מקבלים שמות של חקלאים ממשרד החקלאות ועובדים בשיתוף פעולה מאוד מיוחד, ואני מברך על זה.

רן כהן: תגיד לנו שב-2006 עמותת מע"ן הצליחה לשלב כך וכך- -

דני בן-שמחון: איפה שפתחו דלת, נכנסו עובדים לעבודה.

רן כהן: כמה בתיאום עם משרד החקלאות או אני לא יודע עם מי, הצלחתם לשלב עובדים בעמותת מע"ן בשנת 2006?

דני בן-שמחון: עובדים מתחילים לעבוד וכעבור חודשיים שלושה המעסיק מקבל היתר לעובדים זרים, ומושיבים את הפועלים האלה בבית.

דני בן-שמחון: באנו הנה לפני שלושה שבועות, חודשיים ימים אנשים שכבר עבדו, יושבים בבית כי המעסיקים שלהם קיבלו עובדים זרים בניוד.

דני בן-שמחון: זאת דלת מסתובבת.

רן כהן: זה פשע.

שלום בן-משה: בהומור אני אומר, שאני נותן גם היתרים לחקלאים ערבים תאילנדים.

שלום בן-משה: ..

שלום בן-משה: לדעתי, אם החלטת הממשלה האחרונה, שהיא מותנית, ומשרד האוצר, יש בו אטמוספירה חדשה ברצון שלהם להעמיד כסף כדי לעשות ניסיון לעודד עובדים ישראליים.

שלום בן-משה: יש שתי הקצאות של האוצר שהקצה אותן, יש 500 עובדי בתי מלון באילת, היה הסכם עם אגודת המלונאים שלא יהיו עוד עובדים.

שלום בן-משה: האוצר העמיד כסף, יותר מ-5 מיליון.

שלום בן-משה: יש הסכם שהולך להיחתם עם התאחדות התעשיינים, לתת כסף להכשרת עובדים ישראליים, 1,500 עובדים, להכשיר כדי שב-2010 לא יהיו עוד עובדים בתעשייה, והאוצר מעמיד שם יותר מ-10 מיליון.

שלום בן-משה: לדעתי, אתה צריך לצאת בקריאה שלאור כך שהממשלה התנתה את ה-3,000 בקליטת עובדים ישראליים, לעודד הכנסת עובדים ישראליים כדי שישתלבו בעניין.

רן כהן: על זה לא יהיה ויכוח בין חברי הכנסת.

יובל יעקובי: אני מאשר את מה ששלום אמר, ואני מוסיף את הבניין – אנו יושבים גם עם הקבלנים.

רן כהן: אני רוצה להזכיר, פה נשמעו זעקות לשמיים של הקבלנים, שישראלים לא רוצים לעבוד בבניין, ותביאו עובדים זרים, וזאת היתה התשובה היחידה, ומאז מספר העובדים הזרים בבניין ירד וענף הבניין עלה.

יובל יעקובי: בכל הענפים מה שעשינו היה בשיתוף עם הענף, גם בחקלאות היו דיבורים ב-2006, ואנו מקווים שנתחיל להתכנס לכיוונים אלה.

יובל יעקובי: חשוב לזכור את העמדה של משרד האוצר לגבי עובדים זרים באופן כללי.

יובל יעקובי: עולים פה הרבה דברים בערבובייה.

יובל יעקובי: רוב העובדים הזרים אינם בפריפריה.

קריאה: זה לא נכון.

יובל יעקובי: גם בטווח הארוך יכול להיות שבפריפריה יהיו כמה עובדים זרים, פה ושם.

יובל יעקובי: צריך להיכנס לפרויקט רציני של החלפת עובדים זרים בעובדים ישראליים.

יובל יעקובי: ישראליים כן מוכנים לעבוד.

יובל יעקובי: אתה רואה את זה בכל הישיבות שלך, גם בבניין אמרו שלא.

אמיר ברקן: מדובר בנושא שיש בו דעות לכאן ולכאן.

אמיר ברקן: על משרד ראש הממשלה הוטל לרכז את ועדת המנכ"לים, גם בממשלה יש דעות שונות.

אמיר ברקן: רציתי לספר איך אנו מתכוונים להתקדם עם יישום החלטת הממשלה.

אמיר ברקן: הממשלה החליטה על מסגרת, חלוקה שלא תעלה על 3,000.

אמיר ברקן: חשוב לזכור את הדבר הזה.

אמיר ברקן: מה שאנו מתכוונים לעשות זה לקיים בין חמישה לששה דיונים בראשות מנכ"ל משרד ראש הממשלה והמשרדים הרלוונטיים וגם סיור, ובדיונים אלה אנו מתכוונים לכסות בצורה רצינית את כל הנושאים שנשמעו פה – נתוני מקרו על השפעת העובדים הזרים על שוק העבודה בכלל ובחקלאות, כי יכול להיות שיש פה ורסיות שונות, נושא הפריפריה, מפתחות לחלוקה של היתרים בחקלאות ועוד.

אמיר ברקן: נקיים דיון אחד שכולו לשמוע.

אמיר ברקן: נזמין את כל מי שנחשוב או הוא יפנה אלינו וירצה להשמיע דעותיו.

אמיר ברקן: נדון גם בנושאים נוספים כמו נושא תעסוקת פלסטינים בחקלאות.

אמיר ברקן: אני מקווה שעבודת הוועדה תוביל להחלטה נכונה.

רן כהן: אני מקווה שתעבירו לנו דיווח שוטף מהחלטות ועדת המנכ"ל.

טל דגן: לגבי המחסור בידיים עובדות, אני רוצה לצטט פסק דין שניתן בשבוע שעבר, זה עובד שמגיע אלינו, היה לו גם ניסיון בעבודה בחקלאות, ולא מצליח למצוא מעסיק.

טל דגן: השופטת אומרת כך: "נראה שגולת הכותרת ברשומון יש לייחס להודעת מזכיר הממשלה על פיה מכסת העובדים הזרים הקיימת אינה מספקת ומהווה את החסם העיקרי לפיתוח המשקים החקלאיים ברחבי הארץ ובעיקר בפריפריה.

טל דגן: כתוצאה מהחלטה זו החליטה הממשלה לייבא עוד 3,000 עובדים לחקלאים.

טל דגן: עובד אחד אינו מוצא מקום, הכיצד ימצאו מקום 3,000 נוספים?".

טל דגן: אנו לא מתייחסים למה תהיה המכסה אלא מה יקרה לעבדים שמגיעים הנה.

טל דגן: לא ייתכן שידברו פה על הבאת עובדים נוספים כאשר לא דואגים להשמה של עובדים שנמצאים כבר בארץ.

טל דגן: כתנאי הם צריכים להיעצר כדי שהמדינה תהיה מוכנה לעזור בהעברתם למעסיקים אחרים, צריך לקום מנגנון שכל עובד שנמצא כבר היום בארץ ורוצה לעבוד יוכל למצוא מעסיק, לפני שמדברים על הבאת עובדים נוספים.

טל דגן: שכר של עובד זר בחקלאות הוא 104 או 102 ₪ לשמונה שעות עבודה, זה 13 ש"ח לשעה, וכל עובד כזה משלם כ-9,000 דולר כדי לבוא.

טל דגן: כשמדברים על זה שחייבים ידיים עובדות, שידאגו לידיים העובדות שנמצאות פה ורוצות לעבוד.

עמירה דותן: ראשית, תודה רבה על הדיון הזה, כולנו בעד חקלאות וידיים עובדות.

עמירה דותן: אני מברכת את משרד ראש הממשלה על העבודה.

עמירה דותן: יש לנו שני נושאים עיקריים; אחד, תרשים זרימה שממנו הדם הזה מגיע ארצה, נשאר בארץ, חוזר למקומו או לא, ותפקידנו לטפל בנושא הזה.

עמירה דותן: גם הממ"מ מציין את ה-9,000 דולר על כל עובד.

עמירה דותן: אנו לא נגד עובדים זרים.

עמירה דותן: כוועדה עלינו לראות את תרשים הזרימה של הדרך, ואיני נגד החקלאים, אך צריך לראות היכן הפער בין העובד שנמצא לבין החקלאי, מי גוזר את הקופון הזה באמצע, כולל ישראלים, ולא משנה אם זה מיעוטים, נשים, שרוצה לעבוד בחקלאות ויש חסמים שעלינו ללמוד עליהם כדי לאפשר זאת.

עמירה דותן: ייתכן שמה שאמרתם, של עד 3,000 עם ההתניה של אחד על אחד יכול לפתור את הנושא הזה, ומע"ן וגורמים נוספים, שייתן יד כדי למנף את היכולת.

עמירה דותן: את הנורמות של תעסוקה נשנה, כלומר נעשה מעשה – לא נגד החקלאים - כדי לשפר את נורמת החיים.

עמירה דותן: לא דיברנו גם על ברחנים שהממ"מ מדבר עליהם.

שרה מרום שלו: אני חושבת שכל הבעיה היא פער התיווך, כי אם לא היה פער תיווך גדול כזה, ובזמנו אמרתי פה – אם הממשלה היתה פונה לממשלות אחרות ומבקשת עובדים ולא היה צריך לשלם את פער התיווך, היה טוב יותר לעובדים שלנו כי היו משלמים את מה שמגיע להם, והעובד הזר לא היה צריך לשלם את ה-9,000.

שרה מרום שלו: את זה הוא לא משלם פה, פה הוא צריך לשלם רק 3,000.

שרה מרום שלו: תארו לכם כמה הוא צריך לעבוד כדי להחזיר את זה.

שרה מרום שלו: ברור לחקלאי קל יותר להחזיק אותו, כי הוא בפתח ביתו מתי שהוא צריך אותו, אך זה לא פותר את הבעיה.

שרה מרום שלו: עלינו לדאוג לעניין הזה.

שי חרמש: לבנק ישראל אני רוצה לומר שמשרד החקלאות הגדיר את הצרכים ב-45 אלף עובדים חקלאיים לנושא עבודה בחקלאות.

שי חרמש: בכל מתמטיקה שלמדתי, הפער בין 45 ל-29 הוא 16 אלף, והוא לא מסופק.

שי חרמש: אני לא מכיר חקלאי שחסר לו כוח אדם והוא אומר:

שי חרמש: אני לא לוקח אותו כי הוא בא מכפר קרע.

שי חרמש: יכול להגיע עובד לבית המשפט ולתבוע את כל מה שהוא רוצה, רק צריך לשאול את המעסיק מה בדיוק קרה בחממה באותו רגע.

שי חרמש: אני מניח שהוא בא כשתשע אצבעותיו נקיות, ובקצה ציפורן אחת יש בעיה.

שי חרמש: אם בכל המערכת של 70 אלף עובדים חקלאיים נותר קורבן אחד שהגיע לבית המשפט ויצא צדקו לאור, אני מברך על זה, אך מסיפור אחד אי אפשר לעשות הכללה.

שי חרמש: החקלאי נמצא בין הפטיש לסדן.

שי חרמש: הוא לא אחראי לפער התיווך.

שי חרמש: זה הסקטור היחיד במדינה שבאופן אדמניסטרטיבי מישהו קוצב לו גורם ייצוא.

שי חרמש: החקלאות היא סקטור, להבדיל מנושא הבניין, שמתמודד מול שוקי חול.

שי חרמש: מיליארד דולר ייצוא ישיר, מיליארד דולר ייצוא עקיף, השוק העיקרי של החקלאות מתמודד עם הדולר ליום באתיופיה ועם שני הדולר ביום במרוקו.

שי חרמש: אני לא מציע להגיע לזה, חס וחלילה.

שי חרמש: יש כל הדרייב בעולם לפתח טכנולוגיה, אין דבר שמסתובב בעולם ויכול לנוע בחממה שלא נמצא היום בארץ.

שי חרמש: אם אחרי כל הפיתוחים האלה נאלצים עדיין לקחת ידיים עובדות, כנראה שאין דרך אחרת.

שי חרמש: מנתונים שיש לי, עם עוד 7,000 עובדים זרים מדינת ישראל מייצאת עוד מיליארד דולר.

שי חרמש: אם עוד סקטור כזה יקום, תיירות, בניין, תעשייה, מסחר, מייצרים עוד מיליארד דולר ייצוא, עם ערך מוסף גבוה.

שי חרמש: כנראה שאנו מפונקים, בנק ישראל, כנראה שכל הבעיות נפתרו – גם בכלכלה, גם בייצוא, גם בייבוא.

שי חרמש: זה הסקטור היחיד שיכול להביא היום עוד דולרים נטו לארץ.

שי חרמש: אני מציע – בואו נוותר על המיליארד דולר, נשמור לפחות על השני מיליארד דולר שעדיין קיים.

רן כהן: אני מבקש לסכם בשם כל חברי הכנסת, תעירו אם יש לכם הערות.

רן כהן: אנו חייבים להניח נייר עמדה של הוועדה בפני מליאת הכנסת.

רן כהן: הדיון הזה חשוב לחקלאות ולחברה הישראלית; בעינינו, החקלאות הוא ענף קריטי לביסוסה של הכלכלה והחברה בישראל, ואינו עוד ענף כלשהו במערכת הכוללת, גם לחברה וגם לכלכלה.

רן כהן: שנית, אנו רואים תהליך מסוכן שבו למעלה משליש מהעובדים בחקלאות עלולים להיות בעתיד עובדים זרים.

רן כהן: בהקשר לזה, עלינו לדרוש מהממשלה, אולי מוועדת המנכ"לים, לגבש תוכנית לאומית לעידוד ישראלים לעבוד בחקלאות וצמצום בטווח הארוך של מספר העובדים הזרים.

רן כהן: בעניין זה אנו פונים גם למשרד האוצר לממן תוכנית כזאת כדי להשיג את המטרה הכלכלית והלאומית בעניין זה, אנו פונים גם למשרד החקלאות לשתף פעולה עם מע"ן, עם שירות התעסוקה ועם גורמים אחרים כדי לדאוג להשמה מה שיותר מסיבית של עובדים ישראלים לעבודה בחקלאות.

רן כהן: נדמה לי שעלינו בכל זאת לפנות לגורמים האחראיים לקראת הייבוא של ה-3,000 עובדים זרים, קודם כל לדאוג להשמה של העובדים הנמצאים בארץ ללא עבודה כדי לעשות ניוד של העבודה מחקלאי לחקלאי או מחוסר אישור לאישור, או גם עוברים מענפים לענפים, היכן שאפשרי, לפני שמייבאים עובדים זרים חדשים מחו"ל.

שי חרמש: בוא נדבר חיובי ולא שלילי.

שי חרמש: תוריד את המילה "מסוכן".

רן כהן: "הוועדה מודאגת".

עמירה דותן: לא נגענו בחברות האלה.

רן כהן: שלום העביר לי פתק, ובדיון הבא או אחריו נקיים דיון מיוחד בסוגייה הזו של פערי התיווך.

עמירה דותן: יכול להיות שהכסף הזה שהם מקבלים ילך לתוכנית שאנו רוצים למנף.

רן כהן: תודה רבה, הישיבה נעולה.