ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 96, 2007-01-16 10:40

גאלב מג'אדלה: בוקר טוב לכולם, אני מתנצל שאנחנו מתחילים באיחור.

גאלב מג'אדלה: בפתח הישיבה אני רוצה להביע צער רב, בשם כולנו, על הליכתו מאתנו של חבר הכנסת ד"ר יורי שטרן, קודמי בתפקיד.

גאלב מג'אדלה: כולנו הצטערנו לשמוע על הליכתו.

גאלב מג'אדלה: זו אבידה לכולנו.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת ד"ר יורי שטרן היה יושב-ראש הוועדה לפני.

גאלב מג'אדלה: זכיתי לחילופים האלה.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שכנסת ישראל והמערכת הפוליטית איבדו איש רב-פעלים.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שככנסת נמצא את הדרך, אחרי הלוויה, להעמיד את זה במקום הראוי.

גאלב מג'אדלה: אני משתתף בצער המשפחה ובצער כל סביבתו.

גאלב מג'אדלה: כמובן, אנחנו זוכרים אותו לטובה.

גאלב מג'אדלה: אני, בכל אופן, זכיתי לסיוע גדול ממנו עם כניסתי לתפקיד.

גאלב מג'אדלה: אזכור את זה תמיד.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מקווה שנדע לעשות את מה שמוטל עלינו.

גאלב מג'אדלה: יהי זכרו ברוך.

גאלב מג'אדלה: אדוני השר, אנחנו מקדמים אותך בברכה.

גאלב מג'אדלה: הנושא שאתה מופקד עליו הוא בעינינו נושא לאומי במלוא מובן המילה.

גאלב מג'אדלה: מהיכרותי אותך בשנים האחרונות אני בטוח שתעשה הכול כדי שהנושא יקבל את ההתייחסות ואת הטיפול הראויים.

גאלב מג'אדלה: ביום הזה נאמר לעצמנו את האמת, קודם כול.

גאלב מג'אדלה: הופקד בידיך נושא סבוך מאוד, מורכב מאוד, מאוד רגיש.

גאלב מג'אדלה: אני מאמין שבכוחות משותפים ובסבלנות ובסובלנות תצליח להצעיד את הנושא הזה קדימה ולהתמודד אתו בדרך להצלחה.

גאלב מג'אדלה: בכל אופן, אני מאמין בזה.

גאלב מג'אדלה: אני מאמין שהאוכלוסייה הערבית בנגב בשלה מאוד להתמודד עם הנושא.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שהיום הם יודעים להתמודד עם הנושא יותר מאשר בכל עת בעבר.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שמדינת ישראל, ממשלת ישראל, בניגוד לעבר, הבינה את עומק הבעיה.

גאלב מג'אדלה: היא יודעת שפיתוח הנגב מותנה בפתרון של הממשלה לאוכלוסייה הערבית בנגב.

גאלב מג'אדלה: כעיקרון ראשון אני מאמין שאפשר לעשות את זה רק בשיתוף הקהילה, רק בהסכמות ובהבנות, ולא במסגרת בתי משפט.

גאלב מג'אדלה: הצבענו על הבעיה המרכזית הראשונה והחשובה ביותר.

גאלב מג'אדלה: לנושא בכללותו: אני מאמין שמשרדי הממשלה הנוגעים בדבר, והם לא מעטים, גם הם הגיעו למסקנה שהיום הם מחויבים לשלב ידיים אתך, כדי שיחד תייצרו פתרונות למצוקה בתחום החברתי, בתחום הכלכלי, בתחום החינוך, בתחום הדיור ובתחום הפריסה והמתאר.

גאלב מג'אדלה: כל מי שיושב כאן מכיר את הנושא לעומק מזווית זו או אחרת, מניסיון זה או אחר.

גאלב מג'אדלה: נותר לנו היום להתמודד עם הנושא כפי שצריך.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מבקשים לשמוע ממך, קודם כול מה התוכנית שלך לשנת 2007, ומה התוכנית שלך לחמש השנים הבאות.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מדגישים פעם נוספת שאנחנו רואים את שיתוף הפעולה כאבן פינה, דבר מרכזי.

גאלב מג'אדלה: צריך לצעוד עם כולם יד ביד.

גאלב מג'אדלה: נמצאים אתנו משרדי ממשלה – המשרד לביטחון פנים, מינהל מקרקעי ישראל, משרד האוצר, משרד הפנים וכן ארגונים שונים שיש להם פעילות עניפה וברוכה בקרב הקהילייה הערבית בנגב, הקהילייה הבדואית.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מצפה ממך שתפרוש בפנינו היום את התוכנית ל-2007 ואת תוכנית החומש.

גאלב מג'אדלה: דחינו את הדיון כדי שתלמד את הנושא, כדי שתרכיב צוות, תעשה את מה שאתה חושב לנכון לעשות, ותבוא אלינו עם למידה מעמיקה של כל נושא הנגב והאזרחים הערבים בנגב.

גאלב מג'אדלה: אני שמח שאתה אתנו, ואנחנו תולים בך תקווה, כי אנחנו רואים בנושא הזה נושא לאומי, על כל המשמעות שיש למילה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו, ועדת הפנים של הכנסת, נתגייס לסייע בידך בכל אשר תתקדם, צעד אחר צעד, אל הפתרון ואל הפתרונות – שבסופו של דבר יביאו לאזרחים האלה את התחושה שהם חלק אינטגרלי ממדינת ישראל, שזו מדינתם, שהיא דואגת להם, וכך הם רוצים לראות אותה.

גאלב מג'אדלה: תודה.

מאיר שטרית: תודה רבה ליושב-ראש.

מאיר שטרית: קודם כול, אני באמת לא יכול להתחיל בלי לומר מילים אחדות על ד"ר יורי שטרן, זיכרונו לברכה.

מאיר שטרית: זה באמת כואב, לא שמעתי שהוא נפטר עד עכשיו.

מאיר שטרית: הייתי גזבר הסוכנות כשהוא הגיע לארץ כעולה חדש, וכבר אז הוא היה פעיל בקרב העולים, כעולה חדש בעצמו.

מאיר שטרית: קלטתי אותו בסוכנות, נפגשתי אתו פעמים אחדות כגזבר הסוכנות.

מאיר שטרית: לימים פגשתי אותו בכנסת.

מאיר שטרית: הוא כלכלן, למד כלכלה בברית המועצות, ופעל בתחומים הכלכליים בכנסת.

מאיר שטרית: ישבתי אתו כאן בוועדה כשהיה יושב-ראש ועדת הפנים.

מאיר שטרית: אחרי דיונים ארוכים מאוד הוא העביר פה את ההחלטה על הפרטת בית הסוהר הראשון.

מאיר שטרית: ייצגתי אז את הממשלה כשר במשרד האוצר, ועבדנו על החוק הזה הרבה מאוד שעות.

מאיר שטרית: הוא העביר אותו את כל המכשולים.

מאיר שטרית: אגב, החוק יוצא לדרך, מתחילים לבנות בית סוהר פרטי בארץ.

מאיר שטרית: הוא היה שותף להרבה מאוד הצעות חוק בארץ, בעיקר כלכליות.

מאיר שטרית: אני מצטער מאוד על מותו, אני משתתף בצער המשפחה ומקווה שלא ידעו עוד דאבה.

מאיר שטרית: אני חושב שהוא אבידה גם לחברה הישראלית וגם לכנסת, ואני מאוד מצטער.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, נמצאים אתנו מנכ"ל משרד השיכון אריה בר; מנכ"ל המינהל יעקב אפרתי; יהודה בכר, שריכז את התיאום של כל הגופים שפעלו בתחום הבדואים במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, בזמנו, הוא היה אחראי המינהלת במשרד, שתיאמה את משרדי הממשלה מול הבדואים; דודו כהן, מנהל מחוז הדרום במשרד הפנים; מוטי קלרמן, מנהל משרד השיכון במחוז הדרום – כולם יהיו שותפים לפעולה.

מאיר שטרית: לפני כחודש הטיל עלי ראש הממשלה, באישור הממשלה, את האחריות לרכז תחתי את כל הטיפול בנושא הבדואים.

מאיר שטרית: בהחלטה שהתקבלה בממשלה נתנו לי 90 יום להציג לממשלה תוכנית פעולה בתחום הבדואים.

מאיר שטרית: זה בדיוק מה שאני עושה: אני נפגש עם גופים שונים.

מאיר שטרית: נפגשתי עם קבוצות שונות של אנשים שעוסקות בתחום הבדואים, נפגשתי גם עם נציגי הבדואים עצמם, במטרה לשמוע מהם וכן מכל אנשי המקצוע שעסקו בנושא מטעם משרדי הממשלה השונים.

מאיר שטרית: גם עם חבר הכנסת טלב אלסאנע נפגשתי, אני חושב שהוא נציג אותנטי של הבדואים ויש לו ידע בעניין.

מאיר שטרית: נפגשתי גם עם אנשי מקצוע ממשרדי הממשלה השונים שטיפלו בבדואים לאורך זמן – כל זאת במגמה לבנות תוכנית שתתמודד עם הסוגיה בצורה רצינית פעם אחת ולתמיד.

מאיר שטרית: קודם כול, עצם העובדה שכל הריכוז של הטיפול בבדואים יהיה ביד אחת, תחת אחריותי, בידי – ולא חשוב אם זה אני או אחר – זה כבר יוצר יכולת לרכז מאמץ, לתאם אותו, לקבוע מדיניות ברורה שתחייב את כל העוסקים בכך לפעול על-פי קווים אחידים.

מאיר שטרית: כך לא יהיה מצב כמו היום, שבו לצערי יד אחת לא יודעת מה האחרת עושה.

מאיר שטרית: משרד אחד עושה א' ומשרד אחר עושה ב', שנוגד את מה שעשה המשרד האחר.

מאיר שטרית: קודם כול, יהיה תיאום פעולה חזק בהרבה.

מאיר שטרית: שנית, אני באמת מתכוון לתפוס את השור בקרניו.

מאיר שטרית: גלגלים נסגרים בעולם, כנראה: כשהייתי שר משפטים בשנת 2001, בממשלה הראשונה של אריאל שרון, יזמתי פנייה לפרופ' סוסקינד, שנחשב למגשר הטוב ביותר בעולם, כדי שיבוא לארץ ויבדוק אם אפשר לעשות גישור בין המדינה לבין הבדואים.

מאיר שטרית: מאחר שלא היה תקציב לממן את זה, השגתי תרומה מחוץ-לארץ, שתממן את עלות הגישור הזה.

מאיר שטרית: פרופ' סוסקינד בא לארץ, הטילו את המשימה על מרכז CIV, שעשה עבודה.

מאיר שטרית: עכשיו, אחרי כמה שנים מאז, קיבלתי את תוצאות העבודה.

מאיר שטרית: הם בדקו את האפשרות לעשות גישור, אם אפשר לגשר בין המדינה לבין כסייפה ותראבין.

מאיר שטרית: אלו שני המקומות שבדקו.

מאיר שטרית: הם הביאו לי ספר שלם על הממצאים שלהם.

מאיר שטרית: ובדיוק עכשיו חזרתי לנושא במעגל אחר, כאחראי על הבדואים.

מאיר שטרית: הם הגישו לי את הדוח, שיזמתי לפני חמש שנים.

מאיר שטרית: קראתי את הדוח, נפגשתי עם האנשים השונים שמתעסקים בדוח הזה, כדי להבין אם אפשר לגשר וכו'.

מאיר שטרית: התהליכים בדרך הזאת נראים לי ארוכים מאוד.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, הגישה היא די פשוטה.

מאיר שטרית: הבעיות הן חמורות, אני לא מתעלם מהן.

מאיר שטרית: אני מסכים אתך שהבעיה היא בעיה לאומית.

מאיר שטרית: לנוכח תוכניות הפיתוח בנגב, אי-טיפול בבעיית האוכלוסייה הערבית בנגב יכול לנטרל הרבה תוכניות של המדינה לפיתוח הנגב, כי באין תוכנית כל אחד עושה כראות עיניו.

מאיר שטרית: העניינים מסתבכים: כשאין לאנשים תוכנית, והם בונים ללא רשיון בכל מקום שהם רוצים לבנות – באדמות שהם מאמינים שהן שלהם, לפי תפיסת עולמם, אבל אין לזה אישור חוקי – זה רק מסבך את העניינים.

מאיר שטרית: מחר המדינה תפעל נגדם במשפטים, יבואו להרוס בתים של משפחות ושל אנשים שבנו לא כחוק.

מאיר שטרית: והרי כשיש צו שיפוטי אי-אפשר למנוע אותו.

מאיר שטרית: זה יוצר סיבוכים כפולים ומכופלים וזעם מיותר.

מאיר שטרית: ברור שכל זה היה נמנע אם מלכתחילה היתה תוכנית כלשהי, שמציבה פתרונות לאנשים, שלא יצטרכו לבנות שלא ברישיון.

מאיר שטרית: אילו היתה תוכנית כזאת לפני 30-20 שנה והיו פותרים את הבעיות, אולי היום לא היינו נמצאים במצב הזה.

מאיר שטרית: אני לא רוצה לסחוב את המצב עוד 20 שנה.

מאיר שטרית: המגמה שלי היא להביא תוכנית לממשלה, כדי שנוכל לראות פתרונות בטווח הנראה לעין.

מאיר שטרית: הפתרונות צריכים להיות מורכבים מכמה דברים, ואציין כמה בעיות מרכזיות.

מאיר שטרית: לדעתי אחת הבעיות המרכזיות, שבלי לפתור אותה אי-אפשר להגיע לפתרון מול האוכלוסייה הבדואית, היא תביעות הקרקע.

מאיר שטרית: היום אין הסדר על תביעות הקרקע של הבדואים.

מאיר שטרית: יושבים פה גם נציגים של הקהילה הבדואית.

מאיר שטרית: לבדואים יש תביעות קרקע בסדר גודל של 800,000 דונם בנגב.

מאיר שטרית: התביעות האלה לא הוסדרו.

מאיר שטרית: בשיטה שמסדירים אותן היום יעבור זמן רב עד שיגיעו להסדר כלשהו, כי התהליך ארוך מאוד.

גאלב מג'אדלה: אם בכלל.

מאיר שטרית: היום מינהל מקרקעי ישראל הוא המטפל בהסדרי הקרקע מול הבדואים.

מאיר שטרית: במעט מאוד מקרים מצליחים.

מאיר שטרית: במקרים שבהם לא מצליחים לפעמים זה מגיע לבתי המשפט, והם קובעים את התשובה, ולא תמיד ההחלטה של בית המשפט אכן מתיישמת.

מאיר שטרית: בקיצור, יש בעיה גדולה מאוד.

מאיר שטרית: כל עוד זה לא נפתר, זה מעקר הרבה ניסיונות של המדינה לתת תשובות של פיתוח, קרקע, של מבנים ושל יישובים.

מאיר שטרית: אתן דוגמה: המדינה יזמה את הקמת המועצה האזורית אבו בסמה בראשות עמרם קלג'י, והיא מקימה שבעה יישובים חדשים בגב.

מאיר שטרית: אך היישובים החדשים האלה, רובם, אלו שתוכננו ואושרו – נקבעו במשבצות שבהן כבר יש היום בתים קיימים של הפזורה הבדואית.

מאיר שטרית: אבל חלק גדול מהקרקעות באותו מתחם התכנון הן קרקעות שעליהן יש תביעות של בדואים.

מאיר שטרית: ידוע אצל הבדואים שכשיש תביעה של מישהו על קרקע, שום בדואי אחר לא מוכן לגור שם.

מאיר שטרית: כל עוד יש תביעה של אחר, בדואי לא עולה על קרקע שלמישהו אחר יש תביעה עליה.

מאיר שטרית: אפשר לדבר עד מחר בבוקר, אבל זה לא ייפתר.

מאיר שטרית: לכן לדעתי אחד הנושאים המרכזיים שמחייב פתרון הוא הסדר התביעות של הבדואים על הקרקע.

מאיר שטרית: בעניין הזה בכוונתי לבו במגע עם הקהילה הבדואית, ראשיה ונציגיה, להיפגש אתם ולדבר אתם, לנסות להגיע להבנה על הדרך לפתרון בעיית תביעות הקרקע.

מאיר שטרית: אחרי שנגיע להבנה, יש לפתור זאת בחקיקה.

מאיר שטרית: למה בחקיקה?

מאיר שטרית: כי כשנגיע להבנה ונעשה חוק, זה מחייב את שני הצדדים.

מאיר שטרית: החקיקה תיתן פתרון לשאלה מה שהמדינה נותנת על הסדר קרקע, ולא יהיה מצב שאחד יקבל יותר ואחד יקבל פחות – כי זה הדבר שהורס כל הסכם עם כל אחד.

מאיר שטרית: כשתהיה הסכמה רחבה מול הבדואים על הפתרון הנכון וההגיוני, נחוקק אותו בחקיקה, ונגיע אליכם, וכך כל אחד ידע מה המדינה מציעה וכל אחד יקבל את אותו פתרון.

מאיר שטרית: נקודת המוצא שלי היא שהקהילה הבדואית וראשיה ונציגיה – ברגע שהגענו להסכמה על פתרון – מי שלא יסכים לפתרון, יטופל באמצעים אחרים, אכיפה בכוח.

מאיר שטרית: זו לא הפקרות.

מאיר שטרית: לא יהיה מצב שמציעים הסדר, מגיעים להסכמה עליו, עושים חקיקה, ואז קבוצות יגידו שהן לא מסכימות.

מאיר שטרית: כאן יש טיפול בשני כלים יחד.

מאיר שטרית: אני אומר זאת ביושר, וגם אמרתי את זה לראשי הקהילה הבדואית.

מאיר שטרית: אני בעד לפתור את הבעיות, אני בעד להיפגש, לשמוע את האנשים, להגיע אתם להבנות, ככל שאנחנו יכולים לעשות זאת.

מאיר שטרית: אבל אחרי שהגענו להבנה לא אסכים עוד להפרת חוק.

מאיר שטרית: לכן חלק מהפתרון יהיה גם אמצעי אכיפה מוגברים ורציניים בהרבה, כדי להבטיח שכולם יעמדו בהבנות.

מאיר שטרית: לדעתי זו נקודת מוצא ואבן פינה, כמו שקראת לזה, להסדר של בעיות הבדואים בקרקע.

מאיר שטרית: ברגע שהסדרנו תביעות הקרקע, קל פי מאה לפתור את בעיות התכנון והפיתוח, להעמיד פתרונות ליישובים בדואים ולפזורה, כך שאנשים שיוכלו לגור שם ברמה נורמלית, כמו במדינת ישראל של שנות האלפיים, ויהיה בהם גם חינוך וגם תעסוקה.

מאיר שטרית: כי הבעיות בקהילה חמורות, ומאחר שאין הסדרים, אנשים גרים בכל מיני פתרונות – על הר כזה ועל גבעה אחרת – בלי שיש מוסדות מסודרים שנותנים להם תשובות בקרבת מקום מגוריהם, בלי שיינתנו להם שירותים חיוניים מקובלים, כפי שיש בכל מקום.

מאיר שטרית: לכן גם לא פלא שקשה למצוא אזורי תעסוקה.

מאיר שטרית: פורסם עכשיו סקר שמראה שיותר מ-50% מתחת לקו העוני בקרב הבדואים בנגב.

מאיר שטרית: זה דבר מזעזע.

קריאה: 66%.

גאלב מג'אדלה: אדוני השר, איך אתה מתכוון ליישם את מה שאתה אומר הלכה למעשה בשטח, יצירת הקשר עם האוכלוסייה?

מאיר שטרית: קודם כול, אני כבר עושה את זה.

גאלב מג'אדלה: אתן לך דוגמה.

גאלב מג'אדלה: בשבוע שעבר היינו בסיור עם ועדת החינוך.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת דב חנין, חברת הכנסת חילו ואני הלכנו ליישוב לא מוכר, אלסר.

גאלב מג'אדלה: המשכילים ישבנו מולנו, ואמרו משהו שאמרו גם שלושה חודשים קודם לכן, בביקור נפרד: אנחנו רוצים לנהל משא ומתן עם המדינה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מתחננים כבר חודשים, אם לא יותר.

גאלב מג'אדלה: אף אחד לא מדבר אתנו.

גאלב מג'אדלה: שמעו את זה חברי הכנסת.

גאלב מג'אדלה: אותם אנשים אמרו לי את זה לפני שלושה חודשים, בביקור ראשון.

גאלב מג'אדלה: זה מקום ליד נבטים.

גאלב מג'אדלה: הם אומרים: אנחנו רוצים, בבקשה, שישבו אתנו.

גאלב מג'אדלה: איך אתה מתכוון לעשות את זה?

מאיר שטרית: לכאורה מה שהם אומרים לא נכון ולא צודק, כי המינהל מקיים מינהלת, שבאה במשא ומתן עם כל מי שהיה מעוניין מוכן בכך.

דב חנין: כנראה זה לא קורה, אדוני השר, שמענו במו אוזנינו.

נאדיה חילו: חלק מהאנשים פה.

מאיר שטרית: מנהל המינהל פה, הוא ידבר בעצמו וייתן דוגמאות ממה שכן קרה.

מאיר שטרית: זה לא אומר שהמינהל ייתן תשובה לכל אחד כמו שהוא רוצה.

מאיר שטרית: חלק מהבעיה היא שבקווים המוגדרים היום, מה שהמדינה יכולה לתת על-פי החלטות שהתקבלו לפני הרבה מאוד זמן על-ידי הממשלה – זה כנראה לא מספק את האנשים, לא נותן להם תשובה.

מאיר שטרית: לכן הם לא מוכנים להגיע להסדר כזה.

מאיר שטרית: הם רוצים הסדר אחר, שהמדינה לא יכולה לתת להם, כי יש חוק.

מאיר שטרית: לכן אני אומר שצריך לשנות את החוק הזה, ולעשות חוק שיגיע לפתרונות הגיוניים יותר, שיהיו פחות או יותר מקובלים על הרוב הבדואי.

מאיר שטרית: היום, בתנאים שהמדינה יכולה להציע, רבים מהבדואים לא מוכנים להגיע להסדר.

מאיר שטרית: לכן זה לא יעזור שייפגשו.

מאיר שטרית: גם אם ייפגשו מאה פעם, לא יצא מזה הסדר.

נאדיה חילו: אם מישהו אחד מוכן, ושמענו מישהו כזה, ואני חושבת שהוא נמצא כאן, הוא יכול להיות מודל חיובי.

מאיר שטרית: שיבוא למינהל, המינהל גומר אתו הסכם תוך שבוע.

יעקב אפרתי: לא, הוא רוצה שאקים לו יישוב, הממשלה צריכה להחליט על הקמת יישוב.

נאדיה חילו: לא, הוא מוכן להתפשר על האדמות, שמענו את זה.

נאדיה חילו: הוא יכול להיות גורם מאיץ, דווקא.

מאיר שטרית: נדיה, אני לא מדבר באוויר, נפגשתי עם נציגי הבדואים, ראשי המועצות ואחרים.

מאיר שטרית: קודם כול, אין בקהילה הבדואית אדם אחד שאתו אפשר לגמור עניין.

מאיר שטרית: זו קבוצה גדולה מאוד של אנשים, ואף אחד לא מוכן לקבל עליו את האחריות להחליט בשביל אחרים.

מאיר שטרית: לכן נצטרך לדבר עם קבוצה גדולה של אנשים, לנסות להגיע להבנה.

גאלב מג'אדלה: זאת השאלה שלי.

מאיר שטרית: זה מה שאני מתכוון לעשות.

מאיר שטרית: צריך לנסות להגיע להבנה על דרך הפתרון.

מאיר שטרית: אם נגיע להבנה על דרך הפתרון, אהפוך את זה לחקיקה, שתחייב את כולם, גם את מי שלא היו במשא ומתן.

מאיר שטרית: ואז אצרך לקבל את הגיבוי של ראשי הקהיה הבדואית, שיעמדו אתנו יד ביד, שלא יהיו אנשים שיפרו את החוק ויצפצפו על ההסכמים.

מאיר שטרית: לצערי, היום המדינה מציעה פתרונות ותיקונים, אבל היא לא אוכפת שום דבר, כי כוח האכיפה שלה חלש מאוד.

טלב אלסאנע: אדוני השר, רק אכיפה יש בשטח.

מאיר שטרית: הלוואי.

טלב אלסאנע: עכשיו, ממש עכשיו, הורסים בתים אצל משפחת אבו מחרב בוואדי נען.

טלב אלסאנע: לא פותרים אבל הורסים.

טלב אלסאנע: אכיפה יש.

טלב אלסאנע: פתרונות אין, בינתיים.

מאיר שטרית: ידידי, תראה, לצערי האכיפה חלשה מאוד.

מאיר שטרית: אם היתה אכיפה במדינת ישראל, לא היו בונים בלי רישיון.

טלב אלסאנע: אז תן פתרונות.

טלב אלסאנע: מפקד המרחב במשטרת ישראל אמר פעם שהוא לא אחראי על תוכניות.

טלב אלסאנע: הוא אמר שלא ייתכן שהמדינה תתנהל על-ידי גוף אחד שאוכף, ואין גוף שמתכנן.

טלב אלסאנע: יש תחילת תכנון, אני אומר, אבל זה לא נותן מענה לצרכים של הבדואים.

מאיר שטרית: זה בדיוק מה שאני אומר, צריך לעבוד במקביל.

גאלב מג'אדלה: בואו נאפשר לשר להשלים דברים, חברים.

גאלב מג'אדלה: הדיון מורכב.

מאיר שטרית: יש אינטרס למדינה להגיע להסדר ולפתור את הבעיות של הקהילה הבדואית, שהן בעיות חמורות.

מאיר שטרית: אני מתכוון לטפל בזה בכל היסודיות האפשרית ובכל רצינות האפשרית.

מאיר שטרית: על-פי הפתרון, אנחנו מקימים יחידה במשרד השיכון, באחריותי, שיעמוד בראשה אדם אחד, שירכז כל הטיפול בענייני הבדואים בגב – לכל האורך, מלמעלה למטה: התכנון, הפיתוח, התקצוב, כל העניינים.

מאיר שטרית: המטרה היא ליצור כתובת אחת אחראית, ולא מאה כתובות.

מאיר שטרית: זה יהיה במשרד השיכון, באחריותי.

מאיר שטרית: בשלב ראשון המטרה שלי היא לטפל בבעיה החמורה ביותר, שהיא הגורם המפריע להגיע להסכם, הסדר הקרקעות עם הבדואים.

מאיר שטרית: אני מקווה שאצליח להגיע להסכמה תוך הבנה.

מאיר שטרית: לפחות ככל שידי משגת, אני מקווה שאגיע להבנה עם הקהילה הבדואית, ואז נהפוך את ההבנה הזאת לחוק, שיחייב את כולם.

מאיר שטרית: במקביל, על בסיס הפתרון הזה, המדינה תוכל בקלות להקים יישובים, לפתח אותם ולהעמיד קרקעות לרשות הבדואים.

מאיר שטרית: אנשים חושבים שהמדינה לא מסייעת.

מאיר שטרית: אני רוצה שתדע, אדוני היושב-ראש:

מאיר שטרית: היום המדינה מעמידה לטובת הבדואים מגרשים מפותחים של חצי דונם ומעלה, עם פיתוח מלא בחינם, למי שמוכן לעבור מהפזורה ליישוב קבע.

מאיר שטרית: זה חינם, חצי דונם מפותח נטו, שום ישראלי לא מקבל זאת, כולל חיילים משוחררים, בדואים ודרוזים וכו'.

מאיר שטרית: המדינה מעמידה את זה לרשותם של בדואים שעוברים מהפזורה ליישובי קבע – אדמה מפותחת עם כל התשתיות, חינם.

מאיר שטרית: אנשים לא מוכנים לעבור בגלל התביעות.

באנה שוגרי בדארנה: אתה לא יכול לתת מה שאין לך.

טלב אלסאנע: אני רוצה להגיד, משפט אחד.

גאלב מג'אדלה: טלב, סליחה.

טלב אלסאנע: ביישובים אין מגרשים אפילו לתושבי היישובים, בכסייפה ובמקומות אחרים.

גאלב מג'אדלה: תעיר את ההערות שלך אחר כך.

מאיר שטרית: מנהל מחוז הדרום יושב פה, הוא מלווה את תוכניות הפיתוח.

מאיר שטרית: תינתן לו רשות דיבור, הוא ייתן דוגמאות על יישובים ומגרשים, כמה פותחו.

מאיר שטרית: גם מנהל המינהל ידבר.

מאיר שטרית: יספרו כמה מגרשים עומדים ריקים ביישובים קיימים, ואף אחד לא רוצה לגור שם, אף-על-פי שהקרקעות ניתנות חינם.

מאיר שטרית: האנשים לא עוברים.

מאיר שטרית: ותמיד הטענות הן שיש תביעות על הקרקע.

מאיר שטרית: אני רוצה לפתור את הבעיה הזאת.

מאיר שטרית: לדעתי זה קשר גורדי שצריך לחתוך אותו, ולא לפתוח לאט לאט.

מאיר שטרית: אני מתכוון לחתוך את הקשר הגורדי הזה, להגיע להסדר קרקעות עם הבדואים בהבנה, לחקוק את ההסדר, וזה יהיה אבן דרך, שכולם יצטרכו להתיישר לפיה, לטוב ולרע.

מאיר שטרית: אני מקווה שזה תמיד יהיה לטובה – שתהיה הבנה.

מאיר שטרית: לדעתי ברגע שנוכל להעמיד קרקעות ביישובי הקבע – ויש לנו קרקעות וכסף לפתח והכול, ונוכל להעמיד קרקעות עם מוסדות ציבור, עם חינוך, עם שטחים ציבוריים פתוחים ברמה הנדרשת ממדינת ישראל בשנות האלפיים – אני לא רואה סיבה למה מישהו ימשיך לגור בצריף או באוהל ולא יעבור לגור ביישוב קבע מסודר.

מאיר שטרית: אגב, אנחנו ערוכים להציע שורה של פתרונות, אדוני.

מאיר שטרית: לא רק יישובים עירוניים וקהילתיים, אלא גם יישובים חקלאיים.

מאיר שטרית: אחת התוכניות שגיבשנו במינהל ובמשרד הפנים היא יישובים כמו מושב: להעמיד מגרשים של 5 דונם לחקלאים, שיוכלו לגדל שם צאן ובקר בצורה מסודרת, עם דירים והכול.

מאיר שטרית: אנחנו מוכנים להעמיד הכול.

מאיר שטרית: אני אומר לך, הבעיה של הרצון לא קיימת.

מאיר שטרית: הבעיה שקיימת היא רק אחת: מציאת הפתרון לעניין הבסיסי, שעליו אין לנו הסדר.

מאיר שטרית: רק לאחרונה נפגשתי כמה פעמים עם נציגי הבדואים, נציגים מקהילות שונות וממקומות שונים.

מאיר שטרית: לדעתי יש בסיס טוב להגיע להבנה על פתרון הסדר התביעות הקרקעיות.

מאיר שטרית: ברגע שפתרנו את זה, פתרנו את עיקר הבעיה המפריעה היום, לדעתי.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, תרשה לי לומר לך דבר אחד: אני מעז לומר שללא פתרון וללא הסדר על הקרקעות בחקיקה, לא רק שהבעיה לא תיפתר, אלא בעיית הבדואים תוחרף, והמצב בנגב יהיה הרבה יותר חמור בהרבה מהיום.

מאיר שטרית: ככל שנחכה, הבעיה תגדל פי כמה.

מאיר שטרית: אם לפני 20 שנה מדינת ישראל היתה מטפלת בנושא כמו שאני מציע, רוב הבדואים כבר היו גרים ביישובי קבע או ביישובים חקלאיים, ולא היה כל הבלגן שיש היום בנגב.

מאיר שטרית: כאן הטיפול היה לא נכון.

מאיר שטרית: יש מהלכים ביורוקרטיים וחסמים ביורוקרטיים ארוכים מאוד.

מאיר שטרית: אגב, אני מתכוון להסיר אותם ולעבוד בצורה מהירה וישירה הרבה יותר.

מאיר שטרית: אי-אפשר לשכנע שום בדואי לקבל פתרון ממשי אם הוא לא יראה דוגמה קלסית של פתרון.

מאיר שטרית: לכן אחד מהרעיונות שלי הוא לקחת מקום שבו אין תביעות קרקע של בדואים, וליישב אותו, לעשות אותו דוגמה, פיילוט.

מאיר שטרית: להקים שם יישוב.

מאיר שטרית: נעשה מראש את כל הפיתוח, קומפלט, ואז נעמיד מגרשים לרשות הפזורה הבדואית, במקום שנסכם אתם.

מאיר שטרית: הם יעברו מהפזורה ליישוב הקבע.

מאיר שטרית: יש יישובים שלמים שהם לא כחוק, והם טוענים שאין לכך פתרון.

מאיר שטרית: אני אעמיד את זה במבחן.

מאיר שטרית: אקח יישוב כזה, אתן לו פתרון מלא, ונראה אם אנשים עוברים או לא.

מאיר שטרית: זה יהיה מבחן האמת.

באנה שוגרי בדארנה: יש לי הצעה, אדוני, בשבילך.

מאיר שטרית: אני לא מבקש הצעות ממך.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, יושבים פה המנכ"לים של כמעט כל הגופים שעוסקים בנושא.

מאיר שטרית: ביקשתי שהם יבואו לישיבה.

מאיר שטרית: לכל אחד התנסות משלו, גדולה משלי, אני רק מתחיל לטפל בנושא עכשיו.

מאיר שטרית: הם יענו הרבה יותר טוב ממני על מה שהיה, מה נתנו או לא נתנו, כי הם עשו את העבודה בפועל, ואלו לא דיבורים בעלמא.

מאיר שטרית: נמצאים כאן גם מנהל המינהל, גם מנהל מחוז הדרום, גם מנכ"ל משרד השיכון, שבעצמו היה ראש עיריית רהט, ומכיר את זה היטב.

מאיר שטרית: הם יכולים להעיד הרבה יותר טוב ממני על מה שקרה לבדואים.

מאיר שטרית: בתוך 90 יום אני מתכוון להציג לממשלה תוכנית עבודה, שתאושר בממשלה.

מאיר שטרית: הכוונה שלי היא ליצור מסגרות תקציביות גדולות יותר, עם פתרונות אמיתיים ולא סחיבה של 20 שנה.

מאיר שטרית: נראה לי שזה יכול להיות מטופל בקצב מהיר הרבה יותר ורציני הרבה יותר.

מאיר שטרית: אני גם מקווה שנוכל לראות פתרון בטווח הנראה לעין.

גאלב מג'אדלה: אדוני השר, בשלב הזה אני רוצה לומר שני דברים, ברשותך.

גאלב מג'אדלה: ראשית, בזמן הזה של 90 יום אנחנו מאוד מבקשים שתקפיד על שיתוף הקהילה ונציגיה, כפי שאמרת, לצד אנשי המקצוע והאנשים המופקדים על הנושא, שעושים את העבודה ביום-יום.

מאיר שטרית: אומר לך יותר מזה:

מאיר שטרית: אני מודיע לך שנציגים של הקהילה יהיו מעורבים לא רק בתכנון ולא רק בשיחות.

מאיר שטרית: ביחידה שאני מקים במשרד השיכון יש נציגים של הקהילה הבדואית שיהיו אחראים על הביצוע.

גאלב מג'אדלה: שנית, במקביל, יש כיום יישובים קיימים,יישובי קבע, שיש בהם עוני ואבטלה ובעיות חינוך ובעיות כבישים.

גאלב מג'אדלה: במקביל, וזה גם יהיה מסר שלנו ליישובי הקבע, צריך להתמודד עם זה.

גאלב מג'אדלה: בצד הפתרון שאתה הולך להכין בתקופה של 90 יום, זה שאתה עובד עליו, והוא חשוב מאוד – וככל שנקצר את התקופה יהיה עוד יותר טוב – בצד זה, כדי שהדברים ייראו, כדי שיהיה מסר, כדי שנפתור הבעיות הקיימות – צריך לטפל ביישובים המוכרים.

גאלב מג'אדלה: יש עיריות ומועצות קיימות שיש בהן בעיות עוני ובעיות חינוך ועוד.

גאלב מג'אדלה: גם שם צריך לטפל ביתר שאת, כפי שצריך.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שזה גם שילוב נכון, גם מסר אמיתי וגם מענה על המצוקה היום-יומית של האנשים.

גאלב מג'אדלה: כי האיש שגר בכסייפה, נניח, וחי במצוקה, חשוב לו מאוד שתגיע להסדר בנושא הקרקע, אבל גם היום- יום שלו חשוב לו.

גאלב מג'אדלה: אם אדוני יוביל טיפול אינטנסיבי שם, שלא היה עד עכשיו כמו שצריך, לדעתי זה יסייע לך גם בהצלחה בתוכנית הראשונה.

מאיר שטרית: ראשית, אני מסכים.

מאיר שטרית: שנית, לצערי אני לא רוצה ליצור אשליות, אתה מכיר אותי, אני לא משלה אף אחד אף פעם.

מאיר שטרית: עד שלא תהיה תוכנית שהממשלה תאשר אין לי כלים לעשות את מה שאתה מציע.

מאיר שטרית: גם היישובים הקיימים ממשיכים לקבל טיפול ממשרדי הממשלה השונים – משרד החינוך מטפל בחינוך, משרד השיכון מטפל בשיכון, המינהל מטפל בקרקעות, משרד התעשייה מטפל בפיתוח.

מאיר שטרית: יש משרדי ממשלה קיימים, שממשיכים לטפל ביישובים הקיימים כמו בכל יישוב אחר בארץ.

מאיר שטרית: אני לא מתכוון להחליף את משרדי הממשלה.

מאיר שטרית: הכוונה שלי לטפל בסוגיה הגדולה הלא פתורה של הבדואים.

מאיר שטרית: אני לא יכול להחליף את משרדי הממשלה, התקציבים שלהם לא בידי.

מאיר שטרית: לכן אני לא רוצה ליצור אשליה שיהיו לי תקציבים נוספים בחודשים האלה, כלים שאין לי.

מאיר שטרית: אני מתכוון להציג בפני הממשלה תוכנית, ולנסות ליצור מסגרות תקציביות חדשות.

מאיר שטרית: לא אחליף את משרד החינוך או את משרד התעשייה.

מאיר שטרית: אני מתכוון לתת משהו מעבר לזה, ליצור מסגרת כלשהי שתאפשר לבדואים להתפתח ביישובים לכל דבר.

מאיר שטרית: אגב, סיירתי בחלק מהיישובים הבדואים, נפגשתי עם ראשי מועצות.

מאיר שטרית: ראיתי שבכל זאת הממשלה עשתה, בשנים האחרונות עשו בנגב עבודה טובה מאוד: הקמת בתי ספר, מרכזים קהילתיים, אולמות ספורט ואחרים.

מאיר שטרית: לצערי קצת נחרדתי, למשל כשהיינו ביישוב שבנינו בו אולם ספורט בהשקעה של מיליונים – משרד השיכון בנה – וכשנגמרה הבנייה שרפו את האולם.

מאיר שטרית: בכלל לא השתמשו.

מאיר שטרית: ראש המועצה ביקש כסף לשפץ.

מאיר שטרית: אמרתי: לא תקבל גרוש, כשבונים לך אולם בהיקף של 10-8 מיליון ש"ח ואתה לא מפעיל אותו ולא שומר עליו, אתה רוצה שאשלם לך את השיפוצים?

מאיר שטרית: קודם אתה תשפץ, ואז ממני תקבל כסף.

מאיר שטרית: כי צריך גם אחריות של ההנהגה המקומית, שתוודא שאם בונים באמת משתמשים, ולא שורפים למחרת היום.

מאיר שטרית: אני חושב שזה מחייב אחריות הדדית.

מאיר שטרית: אגב, יש אנשים טובים מאוד, וראיתי איך הם עושים עבודה נהדרת.

מאיר שטרית: הייתי בבית ספר בתל-שבע, בית ספר יוצא מן הכלל.

מאיר שטרית: פגשתי את המנהלים והמורים, אנשים ברמה בלתי רגילה, והתרשמתי מאוד מהעבודה החינוכית שהם עושים בבית הספר.

נאדיה חילו: על אף התנאים הפיזיים.

מאיר שטרית: בית הספר הנהדר.

מאיר שטרית: הלוואי על בתי הספר היהודיים בית ספר כזה.

נאדיה חילו: ראינו, גם טובים וגם פחות.

יעקב אפרתי: כמו בכל מקום.

מאיר שטרית: בית הספר מעולה, מכל בחינה שהיא.

מאיר שטרית: מגרשי ספורט, כל האמצעים שיש בבית ספר, המנהלים – אקדמאים עם יכולת.

מאיר שטרית: בשנים האחרונות נעשתה עבודה, אני לא מזלזל בה, זה לא מספיק.

מאיר שטרית: כדי לפתור את העניין צריך לפתור את הבעיה המרכזית, שהיום היא הקשה ביותר.

מאיר שטרית: אני מקווה שנצליח לפתור אותה במהירות ואז נחזור לוועדה הזאת לחקיקה, כי על השולחן הזה זה ייחתך בסוף.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

אריה בר: אני מבקש לומר כמה משפטים.

אפי איתם: אולי למקד נקודה שחשובה לי להבין, אריה או יעקב: מדברים על הסדרת נושא אדמות הבדואים.

אפי איתם: אתם יכולים להסביר מה הוויכוח?

אפי איתם: יש אדמות שמגודרות כאדמות מדינה והבדואים אומרים שהן פרטיות?

אפי איתם: אם כן, מכוח מה הם באים?

אפי איתם: הרי אלו דיבורים.

אפי איתם: הייתי בעצמי שר שיכון, וראיתי את פואד בוועדה הזאת.

אפי איתם: אני רוצה לאחוז את השור בקרניו.

אפי איתם: אולי מינהל מקרקעי ישראל יסבירו: ב-12,000 קמ"ר בנגב, 800,000 דונם – מה הטענה לגביהם?

אפי איתם: גם אני יכול לטעון מחר שפתח-תקוה היא שלי.

אפי איתם: מה המעמד המשפטי, ולאילו כיוונים הולכים כשאומרים "להסדיר"?

אפי איתם: יש קושאנים, יש טענה מטרום המדינה?

אפי איתם: לי זה מאוד חשוב להבין.

אפי איתם: אחרת זה דיבורים בעלמא.

עבד אלסייד: כשהיית שר הנחת קרוואנים בחצות על שטח של שבט עוקבי, כשהיית שר.

גאלב מג'אדלה: זה לפני הרבה שנים.

אפי איתם: אי-אפשר לשתוק על זה: הקמנו יישוב אחד בנגב בהחלטת ממשלה.

אפי איתם: פחדו מהאלימות שלכם, אז שמו את הקרוואנים בלילה.

אפי איתם: התנגדתי לזה.

אפי איתם: הקימו 19 יישובים בנגב.

טלב אלסאנע: אין ספק שהוא בא ליצור פרובוקציה מראש, לפוצץ את הישיבה.

אפי איתם: לאן תגיע עם זה, שטרית?

אפי איתם: 12 משפחות, זה היישוב היחיד שמדינת ישראל הקימה בנגב ב-30 שנה.

טלב אלסאנע: באמת, 200 יישובים.

אפי איתם: זה מה שמפריע לכם?

טלב אלסאנע: 200 יישובים, ולא מפריע לאף אחד.

גאלב מג'אדלה: טלב אלסאנע.

אפי איתם: שאלתי שאלה לעניין.

גאלב מג'אדלה: הוא שאל שאלה לעניין.

מאיר שטרית: אל תסיטו את הדיון.

אפי איתם: אם תבין מי הקליינטורה, תוריד קצת את.

אפי איתם: ..

טלב אלסאנע: אנחנו יודעים מי אתה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת טלב אלסאנע, סליחה.

אפי איתם: מי אני?

אפי איתם: אולי תספר לנו מי אני?

אפי איתם: אני חבר כנסת במדינת ישראל.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אני מופקד על הגנה עליך.

אפי איתם: בבקשה, עשה זאת.

אפי איתם: אני שואל שאלה לעניין.

גאלב מג'אדלה: שאלת שאלה עניינית, סליחה.

אפי איתם: מדינת ישראל החליטה, ממשלת ישראל החליטה, מי אתה שתגיד שלא?

אפי איתם: זה לא חוקי?

אפי איתם: אתה תחליט, הוא יגיד שזה לא חוקי.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת איתם, אני מבקש ממך.

גאלב מג'אדלה: שאלת שאלה עניינית, תקבל תשובה.

גאלב מג'אדלה: אין לנו עניין להסיט את הדיון.

גאלב מג'אדלה: יש עניין לקיים דיון ענייני ותרבותי.

גאלב מג'אדלה: תודה על השאלה, תקבל תשובה.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש לא להיגרר.

אריה בר: כמה הערות בעניין הזה.

אריה בר: השר כבר אמר הכול, ואני מבקש רק להוסיף כמה הבהרות.

אריה בר: אגב, אני תושב באר-שבע ומכיר את העניין.

אריה בר: הטיפול בנושא האוכלוסייה הבדואית בנגב הוא פונקציה של שני הצדדים.

אריה בר: זה לא צד אחד.

אריה בר: כשיש התיישבות חדשה, יישובים שהושקע בהם הרבה כסף, ואז נכנסים ליישוב ורואים את הטינופת בכביש הכניסה – אין סיבה שמישהו ירצה לגור שם.

אריה בר: כך בכסייפה וכך בתל-שבע.

אריה בר: לכו לראות מה נעשה שם.

אריה בר: זה יישוב שנבנה עם תשתיות והכול.

אריה בר: אלו שני צדדים למטבע.

אריה בר: זה לא רק הממשלה, זו המנהיגות שלוקחת העניינים לידיים.

אריה בר: הולכים לשגב שלום ורואים מה קורה.

אריה בר: בכל מקום.

אורי אריאל: מה קורה?

גאלב מג'אדלה: מה לגבי השאלה של חבר הכנסת איתם?

אריה בר: עוד רגע, תרשה לי.

אריה בר: לא יכול להיות שיש רכוש – יש לזה רלוונטיות לגבי מי שצריכים להיכנס ליישובים.

אריה בר: מה טוענים אלה שצריכים להיכנס להתיישבות?

אריה בר: ברגע שאדם באוהל או בצריף הולך להתיישבות קבע חלות עליו מטלות חדשות, כלכליות – הוא צריך לשלם מסים, הוא צריך לשלם לבית הספר, בבית הספר יש תחרות בין הילדים, צריך לקנות להם בגדים וספרים – העסק יותר מורכב מאשר סתם להעביר.

קריאה: אתה שם עליו מסים ואין לו עבודה.

חנא סוייד: מה הפתרון?

אריה בר: לכן התוכנית שהשר דיבר עליה היא בין היתר לטפל בתעסוקה, שהיא בעיה קשה מאוד של אותם 30,000 אנשים בגיל התעסוקה שלא עובדים.

אריה בר: התחלנו בטיפול בעניין.

קריאה: איזה מקומות עבודה יש?

גאלב מג'אדלה: סליחה, בכל הכבוד.

אריה בר: לכן זה טיפול מערכתי בכל הנושאים.

אריה בר: דבר נוסף, מי שעברו להתיישבות קבע, 80% מהם לא תובעים בעלות על קרקע.

אריה בר: הם פלאחים, זה חלק גדול של העניין.

אריה בר: לכן הבעיה המרכזית בהתיישבות הקבע, ולא משנה אם זה יישוב חדש או קיים, היא בעיית הקרקע.

אריה בר: בלי פתרון לזה, לא יעברו אחרים.

אריה בר: אלה הבעיות המרכזיות.

אפי איתם: מה בעיית הקרקע?

אפי איתם: תסבירו פעם אחת שנבין.

אריה בר: יעקב, מנהל המינהל, ייתן לך תשובה.

אפי איתם: בבקשה.

אפי איתם: אם זה המפתח, בואו נבין.

גאלב מג'אדלה: מנהל המינהל, יעקב אפרתי.

יעקב אפרתי: כפי שהגדיר השר, יש כ-800,000 דונם שנמצאים באזור קסר בעיקר.

יעקב אפרתי: הבדואים תובעים עליהם בעלות, ומן הסתם הם לא יודעים להגדיר את הבעלות כפי שהחוק דורש להגדיר בעלות.

יעקב אפרתי: מצד שני, יש חוקי מדינת ישראל, שאומרים שכל אדמה שאינה של מישהו היא של המדינה.

יעקב אפרתי: לצערי הרב, כפי שאמר השר שנים רבות המדינה לא הביאה להכרעה את הסוגיה הזאת, במודע.

אורי אריאל: למה?

יעקב אפרתי: היא לא רצתה להתמודד עם האוכלוסייה בשאלה הזאת, גררו את השאלה הזאת על פני שנים.

אפי איתם: שאלה מנחה: אם הם לא יודעים להוכיח בעלות על-פי חוקי מדינת שיראל, מה צריך לעשות?

אפי איתם: מה המדינה צריכה לעשות?

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, השאלה היא אם כל היישובים היהודיים קמים על אדמות בבעלות פרטית?

טלב אלסאנע: מה זה קשור?

טלב אלסאנע: זו סוגיה אחרת.

גאלב מג'אדלה: תן למנהל המינהל להשיב.

חנא סוייד: אפשר לשאול שאלות מנחות?

גאלב מג'אדלה: לא, זאת השאלה האחרונה שעליה נותנים תשובה.

גאלב מג'אדלה: בזה יתום העניין.

חנא סוייד: זה עניין בעייתי קצת.

טלב אלסאנע: הוא בא במגמה להסיט את הדיון לנושאים אחרים.

חנא סוייד: אני לא מתאר לעצמי ששר שיכון לשעבר לא יודע את התשובות.

גאלב מג'אדלה: תנו לנו לגמור את זה.

יעקב אפרתי: ברשותכם, יש לי כמה משפטים לפני השאלות המנחות, אם אפשר.

אפי איתם: גאלב, בכל זאת אנחנו חברי הכנסת, בכל הכבוד.

אפי איתם: אנחנו חברים בוועדה.

טלב אלסאנע: מה שאתה מעלה זה לא נושא הדיון.

אפי איתם: כחבר בוועדה אני עומד על זכותי לשאול שאלות הבהרה.

אפי איתם: זה מקובל.

אפי איתם: אני רוצה להבין.

מאיר שטרית: בסדר, תן לו לסיים דבריו.

אפי איתם: אני מדבר על כל ההערות.

אפי איתם: אני רוצה להבין, כי השר הגדיר את זה כ"הבעיה".

אפי איתם: אני רוצה להבין מה הבעיה.

אפי איתם: הבנתי מיעקב שהבעיה העיקרית היא שהבדואים טוענים לבעלות על האדמות בלי יכולת להוכיח.

יעקב אפרתי: עוד לא הצלחתי להגדיר.

נאדיה חילו: יש להם מסמכים.

נאדיה חילו: אין להם בכלל מסמכים?

מאיר שטרית: לרובם אין.

יעקב אפרתי: כל מי שיש לו מסמכים, אין שום בעיה, אפשר לגשת לבית משפט והקרקע תירשם על שמו.

יעקב אפרתי: הבעיה היא שהממשלה החליטה לפני שנים שלא להיכנס לסוגיית בירור5 הבעלות.

יעקב אפרתי: זאת היתה השגיאה.

יעקב אפרתי: כי בפועל אין ואקום, מתחולל בשטח מה שמתחולל.

יעקב אפרתי: יש תביעת בעלות רשומה, יש תביעה של מדינת ישראל, שטוענת שזה בבעלותה, וכל עוד אין הכרעה, אין הכרעה.

יעקב אפרתי: ההכרעה יכולה להיעשות בשני הליכים עיקריים: בירור בבית משפט, וחלק מגיע אל בתי המשפט,

מאיר שטרית: וזה נמשך שנים.

יעקב אפרתי: או בהצעות פשרה, שהממשלה מחליטה עליהן והמועצה מאמצת.

יעקב אפרתי: נכון להיום הצעות הפשרה כפי שהמועצה אישרה,

אורי אריאל: המועצה היא מועצת המינהל.

יעקב אפרתי: מועצת מקרקעי ישראל.

יעקב אפרתי: הן מחייבות אותנו, רק את זה אפשר להציע.

יעקב אפרתי: אנחנו לא יכולים להציע את מה שהאנשים רוצים.

יעקב אפרתי: לפקידים יש גבולות ברורים מאוד לגבי מה שהם יכולים להציע בגבולות המנדט שניתן להם.

יעקב אפרתי: לכן, ברגע שישפרו את הצעות הפשרה, ודאי שיהיו יותר אנשים שיבואו לפשרות.

יעקב אפרתי: נכון לרגע זה, הצעות הפשרה בתחום הקו הכחול עומדות על כ-30%, מבחינת קרקע.

יעקב אפרתי: כלומר, אם תובעים בעלות, על כל 3 דונם מקבלים דונם.

יעקב אפרתי: בגין יתרת הדונמים מקבלים 10,000 ש"ח, זה בתוך הקו הכחול.

יעקב אפרתי: מחוץ לקו הכחול אין פשרות בקרקע, אלא לשטח שמעל ל-400 דונם, והסכומים שמשלמים נמוכים יותר.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

מאיר שטרית: אגב, עוד משפט אחד, אני רוצה לתת נתונים: משנת 2004 עד סוף 2006, היו פשרות.

מאיר שטרית: ב-2004 נעשו פשרות לגבי 2,850 דונם.

מאיר שטרית: ב-2005 – לגבי 3,200 דונם.

מאיר שטרית: ב-2006 – לגבי 6,240 דונם.

מאיר שטרית: זה המצב היום מבחינת פשרות.

מאיר שטרית: ברור שהמרחקים גדולים מאוד.

מאיר שטרית: כשאני אומר שצריך לפתור את הבעיה הזאת, שהיא הבעיה המרכזית, זאת אומרת שצריך להגיע להסדר כזה, שרוב האנשים יכולים לחיות אתו, ואז לאכוף בחקיקה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת חנין, בבקשה.

דב חנין: תודה רבה, אדוני היושב-ראש.

דב חנין: אדוני השר, קודם כול, אנחנו מברכים אותך על שהאחריות הזאת הוטלה עליך, שלדעתי היא אחת השאלות הרציניות והקשות שקיימות במדינת ישראל בכלל.

דב חנין: הזנחת הבדואים היא כמובן בעיה של הבדואים, הם סובלים ממנה באופן ישיר.

דב חנין: אתה צודק כשאתה אומר שאי-אפשר לחשו על פיתוח הנגב באופן אמיתי בלי לפתור את הבעיה הזאת, וגם לא יהיה פיתוח של הנגב, אם לא נפתור את הבעיה הזאת.

דב חנין: זו גם בעיה כללית של המדינה: ציבור שנמצא בהזנחה, אין לו ביטחון בדברים הבסיסיים, ביכולת להתקיים בבית שלו.

דב חנין: הרי אנשים לא בונים בהתנדבות כדי שיהרסו להם את הבתים.

דב חנין: הם רוצים לחיות.

דב חנין: ביתו של אדם מבצרו, וזה נכון גם לגבי יהודים וגם לגבי ערבים.

דב חנין: אנשים רוצים לדעת שביתם הוא מבצרם, שאם יש להם בית לא יהרסו אותו, שהם יכולים לבנות שם את עתידם.

דב חנין: אני מצטרף להערכה שלך, ואני חושב שזאת נקודת המפתח, שהזמן פועל לרעה.

דב חנין: ככל שאנחנו מושכים את העניין ולא מתמודדים אתו בצורה רצינית ומקיפה, הבעיות רק מסתבכות.

דב חנין: אני אומר את הדברים כי אני יודע שזו גישה רווחת, אולי, אצל כמה מקודמיך, לא אצל כולם, שכשהם קיבלו את התיק הזה הם התייחסו אליו כמו אל תפוח אדמה לוהט, שרק ממתינים לרגע שבו אפשר להעביר אותו לבא בתור.

דב חנין: אני שמח שאתה, לפחות מבחינת הכוונה, מעוניין לטפל בעניין בצורה מקיפה.

דב חנין: מתוך הרבה שיחות ומפגשים עם אנשים מהאוכלוסייה הערבית בנגב, אני יכול לומר לך בביטחון שזה ציבור שרוצה פתרונות.

דב חנין: לאנשים נמאס מהמצב הזה, הם רוצים תשובות, הם רוצים פתרונות, הם רוצים חיים אחרים, הם רוצים הסדרים.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת חנין, תקצר.

גאלב מג'אדלה: צריך לאפשר גם לאחרים.

דב חנין: שלוש נקודות קצרות.

דב חנין: התייחסת לשאלת הקרקעות כאל שאלת מפתח.

דב חנין: אדוני השר, אני רוצה להגיד לך שלדעתי השאלה הזאת היא שאלה פתירה.

דב חנין: אומנם המספר 800,000 דונם נשמע גדול, אבל לעומת מפת הנגב הוא לא כל כך גדול.

דב חנין: אני חושב שבנושא הזה המדינה צריכה "להחליף דיסקט".

דב חנין: יש מצב אבסורדי בנגב.

דב חנין: מצד אחד אנחנו, המדינה, מאוד נדיבים.

דב חנין: אנחנו נותנים קרקע לחוות בודדות, יש אנשים בודדים שמקבלים קרקע כדי להקים חווה.

דב חנין: מצד שני אנחנו קמצנים לגבי קרקעות.

דב חנין: אני חושב שהגיע הזמן להבין שאנחנו צריכים להתייחס באופן ראוי ושוויוני לאנשים.

דב חנין: מעבר לכך, גם אם קרקע היא קרקע מדינה, זה לא אומר שהיא לא יכולה להיות פתרון לבדואים.

דב חנין: למה קרקע מדינה יכולה להיות פתרון לאוכלוסייה יהודית ולא יכולה להיות פתרון לאוכלוסייה הבדואית?

מאיר שטרית: יש פה אי-הבנה.

מאיר שטרית: ודאי שהמדינה מתייחסת אל הקרקע שהיא מעמידה לרשות היישובים החדשים, למשל, כאל קרקע מדינה.

מאיר שטרית: המדינה מתכננת שבעה יישובים, מסדרת אותם, ואז מישהו בא ואומר: לא, זו קרקע שלי – ושום בדואי לא מוכן לגור שם.

דב חנין: אלה הקרקעות הקלות.

דב חנין: קל לתת קרקעות שנמצאות במחלוקת שאולי מישהו תובע עליהן בעלות.

דב חנין: גם קרקעות מדינה שאינן במחלוקת, המדינה צריכה להתייחס אליהן כאל קרקעות שנועדו לטובת כל האזרחים של המדינה, האזרחים הערבים והאזרחים היהודים.

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: תשאיר לאחרים עוד משהו להגיד.

דב חנין: על נקודה אחת אוותר, כי היושב-ראש דיבר עליה, לגבי הכפר אלסר.

דב חנין: נקודה אחרונה, אדוני היושב-ראש: אתה מדבר על כתובת אחת.

דב חנין: היא בהחלט יכולה להיות רעיון טוב.

דב חנין: עם זאת, יש ניסיון עם כתובת אחת שמאוד לא הצליחה, ובמקום להיות חלק מהפתרון היתה חלק מהבעיה, אני מתכוון למינהלת הבדואים.

דב חנין: השאלה היא מה הגישה של הכתובת האחת.

אריה בר: היא לא היתה כתובת אחת.

אריה בר: היא טיפלה בתעסוקה?

אריה בר: בחינוך?

יעקב אפרתי: רק בתחומי מינהל.

אורי אריאל: אולי תעבירו אותם למינהלת סל"ע?

מאיר שטרית: אני מבין שאתה רוצה לקבור את זה לגמרי.

אורי אריאל: אני מבקש שהשר יחזור בו.

מאיר שטרית: חזרתי.

דב חנין: המינהלת הזאת תפקדה כמו ממשל צבאי, ועסקה במגוון דברים שלא היו מתפקידה.

גאלב מג'אדלה: היא חלפה מן העולם.

יעקב אפרתי: ביקרת פעם במינהלת?

יעקב אפרתי: למה לא תבוא לבקר?

יעקב אפרתי: אני מזמין אותך לבוא לראות.

דב חנין: שמעתי תלונות על המינהלת.

דב חנין: התרומה של המינהלת היא לא המשרדים שלה, אלא צריך לראות איך מתייחסים שם.

גאלב מג'אדלה: סליחה, חבר הכנסת חנין, מר אפרתי.

יעקב אפרתי: אבל משמיצים.

ג'מאל זחאלקה: זה שייך לך?

גאלב מג'אדלה: סליחה.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שלא תגן על המינהלת.

גאלב מג'אדלה: המינהלת נכשלה, היא חלפה מהעולם.

גאלב מג'אדלה: היא הלכה הביתה.

גאלב מג'אדלה: אילו היתה עושה את העבודה שלה, לא היינו במצב של היום, היינו במצב אחר.

גאלב מג'אדלה: היא נכשלה, נקודה.

גאלב מג'אדלה: עזבו את זה.

מאיר שטרית: רק להבהרה.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אתם תופסים לא נכון את תפקיד המינהלת.

מאיר שטרית: מול המינהלת של המינהל היתה מינהלת במשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, עם משרדים אחרים, שכל אחד מהם טיפל מהזווית שלו.

מאיר שטרית: המינהלת במינהל טיפלה בדבר אחד: נושאים של קרקע.

גאלב מג'אדלה: ולא נעשה כלום, הכישלון שלה הוא שהיא לא התקדמה.

יעקב אפרתי: מג'אדלה, אתה טועה בגדול.

יעקב אפרתי: אני מזמין אותך לראות מה היא עשתה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, הלשכה הפרלמנטרית שלי היתה שנה שלמה בנגב, לא ראיתי אותה.

יעקב אפרתי: לא ראית אותה.

יעקב אפרתי: השאלה היא איפה הסתובבת, בכל הכבוד.

יעקב אפרתי: אני לא מסכים אתך.

גאלב מג'אדלה: הסתובבתי בנגב, בנגב שאתה מכיר.

גאלב מג'אדלה: היא נכשלה, ובראשה עמד גזען, אל תגן עליה.

גאלב מג'אדלה: מספיק כבר, אל תגן עליה.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע מי עמד בראשה.

יעקב אפרתי: אני יודע במדויק מי עמד בראשה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אני מכבד אותך מאוד, אפרתי.

גאלב מג'אדלה: זכית לכבוד בוועדה, אתה הראשון שחשף נתונים של מינהל מקרקעי ישראל לוועדה הזאת – נתונים שאף אחד לא חשף לפניך, ואנחנו מאוד מעריכים אותך.

גאלב מג'אדלה: אבל אל תגן על אנשים שנכשלו ולא היו בסדר.

גאלב מג'אדלה: יש לך כבוד גדול בוועדה הזאת.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע את זה.

אורי אריאל: ראש המינהל, תן לי להגן עליך.

גאלב מג'אדלה: אני לא תוקף אותו, אני תוקף את מי שהלך.

גאלב מג'אדלה: טוב עשו ששלחו את האדם הזה הביתה.

אורי אריאל: היושב-ראש, אתה היום רק מדבר.

גאלב מג'אדלה: אתה רשום, בכבוד אתן לך.

טלב אלסאנע: אדוני היושב-ראש, שמעתי את השר והיה לי גם הכבוד לשמוע אותו בפגישה נוספת, הוא גילה נכונות להיפגש עם נציגים של האוכלוסייה הבדואית ולשמוע את העמדה, מה חושבים על הפתרונות.

טלב אלסאנע: זו מגמה חיובית.

טלב אלסאנע: הוא אמר גם כאן שהפתרון הוא הבנה עם האוכלוסייה וחקיקה.

טלב אלסאנע: יש ויכוח לגבי החקיקה, זה תהליך שנמשך זמן.

טלב אלסאנע: אדוני השר, השאלה היא מה יהיה בפרק הזמן הזה, עד שמגבשים מדיניות, עד שמוציאים אותה לפועל?

טלב אלסאנע: מה הפתרון, אדוני השר, כאשר כל יום יוצאים והורסים לאנשים את הבתים שלהם?

טלב אלסאנע: ואולי במסגרת הפתרון שיגובש לאחר מכן יהיה פתרון לאותם אנשים שהרסו את בתיהם?

טלב אלסאנע: לפני שבוע הייתי בעניין אלטללגה, שהרסו להם יותר מ-20 בתים, היום הורסים לאבו מחרב.

יעקב אפרתי: לא הורסים לאף אחד שיש סיכוי...

טלב אלסאנע: סליחה, יעקב.

טלב אלסאנע: אני ממש מעריך את האנשים שעושים עבודתם.

טלב אלסאנע: אין ויכוח.

טלב אלסאנע: אני חושב שהבעיה היא ברמה של מדיניות.

טלב אלסאנע: הפקידים או המנכ"ל מבצעים את המדיניות שהממשלה קובעת.

טלב אלסאנע: יש לנו בעיה עם המדיניות.

טלב אלסאנע: אנחנו אומרים שהמדיניות נכשלה, אנחנו דורשים שינוי המדיניות.

טלב אלסאנע: לאור הניסיון, אני חושב שגם השר מאמין שהמדיניות הזאת נכשלה.

טלב אלסאנע: צריך לגבש מדיניות אחרת, שתביא בחשבון את גם צורכי האוכלוסייה הבדואית.

טלב אלסאנע: אבל עד גיבוש המדיניות האחרת צריך להפסיק את ההתעללות באוכלוסייה הבדואית.

טלב אלסאנע: לכן צריך להוציא הנחיה.

טלב אלסאנע: בכל מקום בעולם, כשמדברים לא יורים.

טלב אלסאנע: אומרים: עושים הפסקת אש, עושים הודנא.

טלב אלסאנע: בואו נכריז על הפקת הריסת הבתים.

טלב אלסאנע: זה אל"ף-בי"ת.

טלב אלסאנע: להרוס בתים של האנשים – זה לא יקדם דבר.

מאיר שטרית: זה לא מתן היתר לכל אחד לפעול?

טלב אלסאנע: אדוני השר, יש לך 80,000 תושבים בלי פתרון.

טלב אלסאנע: יש לך 30,000 בתים שאין להם פתרון.

טלב אלסאנע: מה תהרוס?

טלב אלסאנע: שניים או עשרה?

טלב אלסאנע: לא פתרת את הבעיה, רק יצרת עוד בעיה.

מאיר שטרית: מה שאתה אומר זה מתן היתר אוטומטי לבנייה לכל מי שרוצה.

טלב אלסאנע: לחלוטין לא.

טלב אלסאנע: אדוני השר, סליחה.

טלב אלסאנע: במקרה אתמול הייתי בגנזך המדינה בעניין אחר.

טלב אלסאנע: מתברר שמשנת 1956 ממשלות ישאל דנו בשאלה איך לפתור את הבעיה.

טלב אלסאנע: אתה מתי נבנה הבית הבדואי הראשון שקיבל היתר בניה?

טלב אלסאנע: ב-1967.

טלב אלסאנע: לפני כן לא היו היתרי בנייה, לא תוכניות מתאר.

טלב אלסאנע: זאת לא הבעיה של הבדואים.

טלב אלסאנע: זאת הבעיה של גורמי התכנון, שלא תכננו לתושבים.

טלב אלסאנע: אפי איתם בא, עשה פרובוקציה ויצא.

טלב אלסאנע: להפתעתו, הבדואים היו כאן גם לפני 1948, הם לא עלו לארץ בשנים האחרונות.

טלב אלסאנע: הם היו בנגב, הם החזיקו אדמות, הם עיבדו אדמות.

טלב אלסאנע: אדוני, קודם כול צריך לצאת מנקודת הנחה של שינוי מדינות, שהמדיניות החדשה תתבסס על הבנה ושיתוף פעולה עם האוכלוסייה הבדואית.

טלב אלסאנע: שנית, צריך לעשות הפסקה של הריסת הבתים בשלב גיבוש המדיניות החדשה.

טלב אלסאנע: שלישית, אנחנו מדברים על יישובים לא מוכרים – מה עם היישובים הקיימים?

טלב אלסאנע: מדוע היישובים האלה תופסים מקום ראשון, ממש מקום ראשון, באבטלה ובעוני?

טלב אלסאנע: גם בקרב היישובים הערביים הם הכי עניים ויש בהם הכי הרבה מובטלים.

טלב אלסאנע: למה?

טלב אלסאנע: כי מי שתכנן שם, התפיסה שלו נגזרת מעניין הקרקע, איך לרכז אותם במה שפחות קרקע.

טלב אלסאנע: הוא לא ראה את האנשים, את הפרנסה שלהם, את התעסוקה שלהם, את העתיד שלהם.

טלב אלסאנע: לכן צריך לשנות מדינות.

טלב אלסאנע: כשחושבים על יישוב, צריך גם לחשוב איך התושבים בו יוכלו לחיות בכבוד.

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: שלא נחזור על דברים שנאמרו.

טלב אלסאנע: משפט אחרון בעניין הזה: יש היום תוכנית מתאר המחוזית למטרופולין באר-שבע.

טלב אלסאנע: לדעתי אי-אפשר לאשר את התוכנית הזאת כשיש אוכלוסייה שלמה שאין לה מענה במסגרת תוכניות המתאר.

טלב אלסאנע: אי-אפשר להשאיר בתי ספר וחינוך כבני ערובה של סוגיית הקרקעות.

טלב אלסאנע: ראש המועצה המקומית בירוחם מוכן להקים בית ספר יסודי לתלמידים של שבט אלעזזמה, שגרים ליד ירוחם.

מאיר שטרית: גן ילדים, לא בית ספר.

טלב אלסאנע: גן.

טלב אלסאנע: במקום שהילדים יסתובבו ברחובות ואחר כך יגדלו ויגידו שיש עבריינים.

מאיר שטרית: הסכמנו לזה.

טלב אלסאנע: משרד הפנים מסרב לתת היתרי בנייה.

טלב אלסאנע: אתה הסכמת, משרד החינוך הסכים, אבל משרד הפנים מסרב.

טלב אלסאנע: אני מעריך מאוד את דודו כהן, וכל הזמן אני אומר שמאז שהוא הגיע למחוז הדרום יש מדיניות אחרת, חיובית.

טלב אלסאנע: אני לא מבין למה צד אחד מאשר וצד שני מטרפד.

גאלב מג'אדלה: חברת הכנסת חילו, בבקשה.

נאדיה חילו: אני רוצה להתחיל ולומר: אתמול פורסם דוח על העוני ועל משפחות הביניים.

נאדיה חילו: כולנו קראנו את זה בכל העיתונים.

נאדיה חילו: לא סתם דיברו שם על המגזר הערבי, ואמרו ששם העוני פי שלושה ובמגזר הבדואי הוא פי ארבעה.

נאדיה חילו: הרי זה קשור.

נאדיה חילו: לא משנה איך נתסכל על בעיית הקרקעות והמגורים שם, בכל התייחסות, מכל זווית, המצב הסוציו-אקונומי קשור בצורה ישירה לבעיות שם.

נאדיה חילו: גם אני הייתי בסיור וראיתי.

נאדיה חילו: שמעתי את כבוד השר ואת יושב-ראש הוועדה.

נאדיה חילו: אני שמחה על הראייה הרוחבית של השר, ראייה רוחבית אמיתית.

נאדיה חילו: קלטתי את הרצון העז שלך למצוא פתרון.

נאדיה חילו: לפי מה שהקשבתי לתושבים, יש נכונות.

נאדיה חילו: אני חושבת שזה שונה ממה שהיה מזמן, כל מה שקרה.

נאדיה חילו: לדעתי, מה שצריך כדי להתקדם – נכון שזה לא יהיה פתרון שגרתי, צריך פתרון יצירתי, לבוא לקראתם.

נאדיה חילו: השאלה שנשאלה פה היא שאלה מגמתית, לדעתי.

נאדיה חילו: מי שרוצה לפתור ולתרום לא יתמקד רק בשאלה אחת: למה לא עשיתם הליך בנושא הקרקעות.

נאדיה חילו: זו שאלה מגמתית.

נאדיה חילו: אני מוחה עליה.

נאדיה חילו: אם למישהו יש רצון לפתור את הבעיה באמת, הוא היה נשאר כאן.

נאדיה חילו: אני מדברת על חבר הכנסת אפי איתם.

נאדיה חילו: הוא גם היה תורם למציאת הפתרונות.

נאדיה חילו: אין כאן אחד שלא אומר מה הפתרון, להשקפתו.

נאדיה חילו: אם הוועדה תקבל או לא, אלו שתי שאלות נפרדות, אבל לא לשאול למה פועלים כך אם אין להם איך להוכיח.

נאדיה חילו: הבעיה היא לא להוכיח, הבעיה לא חוקית, הבעיה היא לא של בית משפט.

נאדיה חילו: זו בעיה אנושית, בעיה שקשורה לרצון טוב, להדדיות, לדיאלוג מתמשך.

נאדיה חילו: רק כך פותרים את הבעיה.

נאדיה חילו: היום יש בשלות בעניין, וטוב שהבשלות תתחבר עם הרצון הטוב של השר ושל יושב-ראש הוועדה, ששם את העניין הזה בעדיפות ראשונה.

נאדיה חילו: זה לא הדיון הראשון בנושא זה כאן, כי יושב-ראש הוועדה שם את הנושא כיעד מרכזי.

נאדיה חילו: אם כולנו יחד, גם התושבים, וחלקם נמצאים פה, וגם השר, וגם הוועדה, ניקח את הנושא כיעד מרכזי – נצליח.

נאדיה חילו: זו לא בעיה של הבדואים.

נאדיה חילו: זו בעיה של מדינת ישראל.

נאדיה חילו: אם כל הממשלה תתחיל להתייחס לזה כך, לא כאל בעיה של מיעוט אלא כאל בעיה של מדינת ישראל, של הרוב היהודי – לא נתקדם.

נאדיה חילו: אם לא נפתור את הבעיה, אני לא רוצה לחשוב למה זה עלול לגרור.

נאדיה חילו: כי הבעיה חמורה.

מאיר שטרית: אגב, זה כבר גרר, שתדעו.

מאיר שטרית: לצערי יש שם רמת פשיעה גבוהה מאוד, יש התרחקות,

קריאה: אין תעסוקה, מה אתה רוצה שיעשו?

מאיר שטרית: יש התרחקות גדולה של הבדואים משירות בצה"ל.

מאיר שטרית: לצערי יש רשויות שפועלים נגד גיוס.

מאיר שטרית: זה בלתי מתקבל על הדעת היום.

מאיר שטרית: חל שינוי.

קריאה: אתה בא לחייל והורס גם לו את הבית.

קריאה: מה אתה רוצה, איך מישהו אחר יסתכל על זה?

קריאה: חייל ששתי רגליו קטועות, הרסו לו את הבית.

קריאה: איך אתם רוצים שנגיב?

נאדיה חילו: רק עוד משפט, אדוני השר.

נאדיה חילו: כשמדברים על בית שהורסים, זה לא שתי נפשות שם.

נאדיה חילו: צריך לדעת שיש עשרה או 12 ילדים שנשארים בלי קורת גג.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת אורי אריאל, בבקשה.

אורי אריאל: ראשית, אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה על הדיון.

אורי אריאל: שנית, לדעתי מוסכם על דעת כולם שהבעיה היא לא רק של הבדואים כחברה, אלא בראש וראשונה זו בעיה של מדינת ישראל ביחס לאזרחיה.

אורי אריאל: לא צריך להאריך בזה.

אורי אריאל: אני רוצה להיות אופרטיבי.

אורי אריאל: ראשית, אני אומר לשר הבינוי והשיכון: במצב הנוכחי גם המינהל אצלך, וזה לא דבר ברור מאליו.

אורי אריאל: המינהל הוא אחד הגופים הכי גמישים במדינה, שבוע הוא פה שבוע הוא שם.

ג'מאל זחאלקה: כמו הבדואים.

אורי אריאל: סליחה, זה יכול להפרש לא נכון, אני לא רוצה להשתמש בדימוי הזה.

אורי אריאל: עכשיו הוא אצלך.

אורי אריאל: יש לך מנכ"ל מצוין, שגר באזור ומכיר את הדברים עשרות שנים, מכיוונים שונים.

אורי אריאל: מה הבעיה שלך – לא שלך אישית?

אורי אריאל: הבעיה היא שימי הממשלה מתקצרים.

אורי אריאל: אם לא תזדרז,

מאיר שטרית: אתה מנסה לקצר אותם.

אורי אריאל: אדבר בקצרה, תנו לי.

טלב אלסאנע: יגידו: היה שר עם כוונות טובות, אבל אין זמן.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אני מבקש לאפשר לחבר הכנסת אריאל לקיים את זכותו המלאה.

אורי אריאל: אני מנסה לקצר.

גאלב מג'אדלה: מפריעים לך כי אתה מדבר דברים טובים.

אורי אריאל: אני אומר בשיא הרצינות: הרי יש הרבה מטלות, יש שכונות, יש ערים, יש התיישבות.

אורי אריאל: אני חושב שאתה צריך לקבוע לוח זמנים.

אורי אריאל: אתה אומר שיש תוכנית.

אורי אריאל: בוועדה אפשר לדבר בלי זמנים, לפני חברי הכנסת, אבל אתם הגוף המבצע.

אורי אריאל: הייתי שמח אם בזמן הקרוב, אני לא רוצה לקצוב זמן, יגיעו אל יושב-ראש הוועדה או אל כולנו, בדרך שתמצא לנכון, עיקרי התוכנית, ויהיה לוח זמנים לביצוע: מתי תהיה החלטת ממשלה, מתי תכונס ועדת השרים.

אורי אריאל: אתה איש מעשי כל כך, אני מכיר את זה שנים רבות, אז תעשה את זה מעשי – הודעות, כוונות, זה נהדר.

אורי אריאל: עוד כמה הערות קצרות.

אורי אריאל: אני מציע לכולנו להפסיק לתקוף את הפקידים.

אורי אריאל: לכל פקיד יש מנכ"ל ושר, מי שיש לו טענה – ישר לשר, במקרה הזזה שר הבינוי והשיכון.

טלב אלסאנע: הבעיה היא המדיניות, באמת לא הפקידים.

אורי אריאל: אלסאנע, בכוח התאפקתי לשתוק בדבריך.

אורי אריאל: קודם כול, אני מבקש מחברי חברי הכנסת – האורחים, כל אחד יעשה כפי הבנתו, והיושב-ראש ישמור על הכבוד – הפסיקו להגיד "פקידי האוצר", "המינהלת" וכו'.

אורי אריאל: לכל אחד שר אחראי.

אורי אריאל: לכו לשר, תעשו אתו חשבון.

אורי אריאל: למה להשמיץ את המינהלת?

אורי אריאל: הם לא פה, זה כבר פורק.

אורי אריאל: עכשיו לדבר אם היא היתה טובה?

אורי אריאל: היא היתה טובה, כי היא השתדלה.

אורי אריאל: אפשר לחלוק על הכיוון שלה.

אורי אריאל: זה קורה בכל יום, כמעט בכל נושא.

אורי אריאל: עוד שתי הערות.

אורי אריאל: חבר הכנסת אלסאנע, אתה מוביל את זה הרבה זמן, אתה עקיב מאוד, אני מוכרח לומר, זו תכונה טובה, אבל צריך להיות יותר ענייני: אתה מציע לא להרוס בתים בלתי חוקיים, אז אתה מציע שבאופן עקיב נהיה נגד החוק.

אורי אריאל: זו הצעה מרתקת מאוד, בעיקר כשהיא נאמרת מחברי כנסת.

טלב אלסאנע: לא, עד שיוסדר על-פי חוק.

אורי אריאל: גם אם זה 100 שנה?

מאיר שטרית: אפשר לעשות את זה גם בהיאחזויות.

אורי אריאל: אני נגד זה.

אורי אריאל: אם הייתי חושב ששר הבינוי והשיכון לא מבין כלום במשפט, אולי בטעות הוא היה אומר מילה שאפשר לפרש אותה כך שאולי היא תומכת במשהו כזה, ואני זהיר, הוא לא היה הולך נגד החוק.

אורי אריאל: אבל היות שהוא מומחה למשפטים, ויש לי חשש שעוד מעט הוא באמת לא יהיה במשרד השיכון אלא במשרד המשפטים – יעזור לכולנו במקום אחר – אל תציע את ההצעות האלה.

אורי אריאל: אני מציע גם ליושב-ראש שלא לקבל הצעות שהן נגד החוק, ממש כך, באופן ישיר, לא בערך, לוקחים פטיש ושוברים את החוק.

אורי אריאל: דבר אחרון, שמעתי מכולם, וגם אני אישית נוכחתי לדעת שהיושב-ראש מאוד אכפתי –בהרבה נושאים, אבל בעיקר בנושא הזה – אלי הכנסת תתאחד על זה שכבודו לא יהיה שר אלא ימשיך לנהל את הוועדה?

אורי אריאל: אי-אפשר לעשות את שני הדברים, כידוע.

אורי אריאל: גם אם רוצים, חוקית, אי-אפשר.

אורי אריאל: אני מציע שהוועדה תוציא סיכום שהיא קוראת ליושב-ראש להישאר בתפקידו עד שיסיים את הבעיה.

אורי אריאל: טלב, אתה מנגד?

טלב אלסאנע: יש לך הצעות פרודוקטיביות.

טלב אלסאנע: הנושא לא רלוונטי.

טלב אלסאנע: זה לא נושא הדיון.

מאיר שטרית: חבר הכנסת אריאל, אתה מקפח אותי.

מאיר שטרית: למה אתה לא מציע הצעה כזאת לגבי?

מאיר שטרית: שאשאר בתפקידי עד שתיגמר הבעיה?

אורי אריאל: אני לא מציע לך את זה כי שמעתי ריאיון אתך ברדיו ואמרת שאתה שוקל להתקדם, אני רוצה לאחל לך שתתקדם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, אנחנו בעד ההתקדמות שלו.

גאלב מג'אדלה: אלעוקבי, בבקשה.

אורי אריאל: אם אפשר להציג שם ומקום.

נורי אלעוקבי: אני יושב-ראש האגודה לסיוע והגנה על זכויות הבדואים בישראל.

אורי אריאל: הייתי בסיור, לא פגשתי אותך.

גאלב מג'אדלה: אתה פוגש אותו עכשיו.

נורי אלעוקבי: הסיירת הירוקה והמשטרה לוקחים לי את האוהל שש ושבע ושמונה פעמים, אבל לא אדבר על זה.

נורי אלעוקבי: אני רוצה להתחיל מהסוף.

נורי אלעוקבי: מדובר במבנים ובקורת גג למשפחות.

נורי אלעוקבי: אני מניח שכ-40,000 משפחות כפול חמש – זה המצב לגבי הצורך בקורת גג.

נורי אלעוקבי: זה מבנה ארעי.

נורי אלעוקבי: אין שום מניעה שמדינת ישראל,

אורי אריאל: למה חמישה?

אורי אריאל: אתם משפחות גדולות, אתם כמו המתנחלים.

נורי אלעוקבי: מדובר בכ-40,000 משפחות שגרות במבנים ארעיים, שמשמשים רק קורת גג.

נורי אלעוקבי: אני פונה לשר בבקשה להגן על המשפחות האלה לתקופה של שלושה חודשים לפחות, על מנת שלא יהרסו להם.

נורי אלעוקבי: זה לא גורע כלום מהחוק, שום דבר.

נורי אלעוקבי: שנית, אנחנו יכולים להגדיר את הבעלות שלנו על האדמות שלנו.

נורי אלעוקבי: חשוב שהשר ידע: כל התביעות של הבדואים על 800,000 דונם – מאז 1976, כשהקימו ועדת פשרה בראשות גב' לאה בק ז"ל, המינהל הצליח לרכוש מהבדואים, על-פי הסכמים מסוימים , 150,000 דונם.

נורי אלעוקבי: כל תביעות הבדואים לבעלות הן על 650,000 דונם.

נורי אלעוקבי: הבדואים מונים 170,000 איש, ושטח האדמה בנגב 12 מיליון דונם.

יעקב אפרתי: רק 20% מהבדואים תובעים בעלות, לא 170,000.

יעקב אפרתי: לא תיתן לאחר מה ששלך.

נורי אלעוקבי: יש ילדים ונכדים, אני מדבר על היורשים.

נורי אלעוקבי: אני פונה לשר.

נורי אלעוקבי: הנציגים שהוא יושב אתם צריכים להיות אותנטיים, בעלי קרקעות, ולא להביא אנשים ויגידו שהם הנציגים, כי כך המדינה לא תפתור כלום.

נורי אלעוקבי: אני תומך בגישה של השר.

נורי אלעוקבי: פקיד בכיר, מייעץ לשר, מר יהודה בכר, ביקר אצלי.

נורי אלעוקבי: אני עושה מחאה תשעה חודשים.

נורי אלעוקבי: הוא ביקר אצלי על הגבעה.

נורי אלעוקבי: אני אמשיך בזה עד שהמדינה תפתור לנו את הבעיה, על-פי החוק ועל-פי הצדק.

נורי אלעוקבי: השלטון העותמאני לא לקח לנו דונם אדמה, להיפך, הוא רצה שנעבד אותה.

נורי אלעוקבי: האנגלים לא לקחו.

נורי אלעוקבי: הם לקחו מאתנו מסים וגם התורכים לקחו מסים.

נורי אלעוקבי: אחר כך היתה מדינת ישראל.

נורי אלעוקבי: אנחנו ילידים של המקום, אנחנו אזרחים של המדינה מהיום שקמה, אנחנו אזרחים שלווים ונאמנים.

נורי אלעוקבי: אנחנו מבקשים שלא יקימו סתם יישובים, אלא יישובים כפריים, חקלאיים תעשייתיים – שנוכל להתפרנס בכבוד בכפרים האלה.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: ראש המועצה לקיה, אלאסד.

אחמד אלאסד: קודם כול, אני רוצה להודות ליושב-ראש וגם לשר על היוזמה ועל הדיון בנושא חשוב כל כך.

אחמד אלאסד: כולי תקווה שתוכנית השר תיושם במלואה, ולא בעוד חודש או חודשיים הוא יכין תוכנית, יקבל תיק אחר, בכיר, והשר שיחליף אותו לא יכיר בזה, ותחלוף כל התוכנית.

מאיר שטרית: לכן התוכנית תבוא לאישור הממשלה, הממשלה תאשר אותה.

מאיר שטרית: לא משנה מי יהיה.

מאיר שטרית: ראשית, אין לי כוונות לעבור לשום מקום.

מאיר שטרית: אם אעבור, אשמח להמשיך לטפל בזה בכל מקום שאהיה.

אחמד אלאסד: אני רוצה לדבר על הכפרים הקיימים.

אחמד אלאסד: השנה עשיתי ניסיון.

אחמד אלאסד: במשך הרבה שנים ניסיתי לשכנע ולהראות איך ראש מועצה יכול לעזור בנושאי הסדרי קרקעות.

אחמד אלאסד: עשיתי את זה עכשיו.

אחמד אלאסד: הרסתי בתים על תוואי הכביש, בתים שקיימים 20 שנה, בלי הסכם, בעל פה.

מאיר שטרית: זו מנהיגות.

אחמד אלאסד: אמרתי להם: יש לכם עד יום חמישי.

אחמד אלאסד: אם תגיעו להסדר, יהיה הסדר.

אחמד אלאסד: ביום חמישי יש הריסה.

אחמד אלאסד: אחרי יום חמישי אמרתי למשטרה, הדביקו צווים והכול התקדם.

אחמד אלאסד: לדעתי אם יש בעיה כספית, אני אומר לכם, אני יכול לפתור בעיות בלקיה.

אחמד אלאסד: אני גם לא רוצה כסף מהמינהל או מהמדינה.

אחמד אלאסד: תנו לי, אני אקים ואשווק מגרשים, ואני אגבה ואתכנן ואשתף אנשים.

מאיר שטרית: אתה מוכן?

מאיר שטרית: אני מוכן לבחון את זה אתך.

מאיר שטרית: אין בעיה.

אחמד אלאסד: בר, כשהיה מנכ"ל משרד התחבורה, עשה לי ניסיון שאעשה את הכביש למועצה.

אחמד אלאסד: עשיתי.

יעקב אפרתי: גם השלמת תשתיות נתתי לו לעשות.

מאיר שטרית: אדרבה.

מאיר שטרית: בכל מקום שיש מנהיגות מקומית שמוכנה לקחת את האחריות על עצמה, נשמח לתת לה לעשות את כל העבודה.

אחמד אלאסד: אבל יש בעיה.

אחמד אלאסד: יש כבישים שתקועים עד היום.

אחמד אלאסד: כשנכנסתי למועצה פניתי לרשויות.

אחמד אלאסד: אבל אם היום אני לא שולט על התקציב שלי, אני לא יכול לבנות תוכנית משלי.

אורי אריאל: למה אתה לא שולט?

אחמד אלאסד: עד עכשיו אני לא יודע מה התקציב שלי לשנה הבאה.

אחמד אלאסד: זאת המינהלת.

אחמד אלאסד: החשב שלכם הוא בעייתי, אני אומר לך את האמת.

אחמד אלאסד: יעקב אפרתי רצה לעזור, המינהלת רצתה לעזור, אבל יש בעיה עם החשב הכללי.

אריה בר: היתה בעיה כי משרד השיכון, שטיפל בהתיישבות של שבעת היישובים, יצא לפני חמש או שש שנים.

אריה בר: זאת היתה טעות חמורה.

אריה בר: ברגע שהוציאו את המשרד, הוא לא טיפל בהשבחת התשתית.

אריה בר: נעשו אז כבישים בחתך של 4 מטר, במקום הכביש המלא.

אריה בר: היה צריך להשלים את כל התשתית.

אריה בר: היום אנחנו מדברים אחרת.

אריה בר: לכן אתה כראש מועצה, אתה עושה שם עבודה – כל המדיניות החדשה שונה ממה שהיה עד היום.

אריה בר: הטיפול ביישובים הקיימים בעל חשיבות לא פחות מהטיפול ביישובים החדשים.

מאיר שטרית: תראה, עכשיו גם המינהל וגם משרד השיכון תחת אחריותי.

מאיר שטרית: לכן אין ויכוח.

מאיר שטרית: אם יוחלט שאצלך ביישוב מפתחים שטח מסוים וצריך להשקיע בו כספים לפיתוח – קרקע, כבישים, מים ביוב – והכסף צריך לבוא מהמינהל או ממשרד השיכון, לא משנה, הכול יבוא למקום אחד, וניתן לך.

מאיר שטרית: תעשה, אדרבה.

אחמד אלאסד: אדוני השר, שלחתי לך ולמנכ"ל שלך בקשה לפגישת עבודה, אני לא זוכר איזו.

אחמד אלאסד: איך אתם רוצים לקדם?

אריה בר: קודם כול, שנינו ישבנו, אל תגיד שלא.

אחמד אלאסד: נכון, ישבנו בפורום אחר.

אריה בר: של האו"ם?

אחמד אלאסד: בתפקידך הנוכחי לא עשינו פגישת עבודה.

אחמד אלאסד: בכל הכבוד לתוכנית שלך, אם אתה צריך לעשות ...

אחמד אלאסד: יש 90,000 תושבים בדואים בנגב.

אחמד אלאסד: שאל את מנהל המחוז.

אחמד אלאסד: יש לכם עכשיו 30,000 יחידות דיור שאתם יכולים למכור בנגב?

אחמד אלאסד: התשובה שלילית, לא.

אריה בר: למה 90,000?

אחמד אלאסד: יש לך 90,000 בדואים בחוץ.

יעקב אפרתי: אין 90,000.

מאיר שטרית: משפחות?

מאיר שטרית: הוא מדבר על תושבים.

אחמד אלאסד: אני חי את הנגב, אני מכיר את המציאות.

אחמד אלאסד: היום רשום שיש 9,000 תושבים בלקיה, אבל אני יודע ש-3,000 מתוכם הם מחוץ לקו הכחול של היישוב.

אחמד אלאסד: הם נחשבים בכפרים היום.

גאלב מג'אדלה: אדוני השר, מה שהוא אומר עכשיו זה מה שאמרתי לך: שיתוף קהילה.

גאלב מג'אדלה: ברגע שאתה משתף את הקהילה יש הרבה דברים לנגד עיניך.

מאיר שטרית: אדוני היושב-ראש, אנחנו מתים שתהיה קהילה ויהיה מנהיג לקהילה.

אחמד אלאסד: קודם כול, כבודו של השר במקומו מונח.

אחמד אלאסד: אני מעריך את העבודה שלו.

אחמד אלאסד: הוא היה שר המשפטים היחיד שיצא במבצעי קנסות, בזמנו, אני יודע שהוא מקדם את זה.

אחמד אלאסד: אני אומר לך את האמת.

אחמד אלאסד: אבל אם אתה בוחר אנשים שלא מלקיה ומרהט, אלא מישהו שגר בבאר-שבע ואתה מתייעץ אתו, זה כאילו אתה מתייעץ עם מישהו מהרצליה.

אחמד אלאסד: אני יודע מה התושבים שלי בונים כל יום.

אחמד אלאסד: אני יודע מה הם רוצים ואיך לפתור את הבעיה.

אחמד אלאסד: למשל, משפחת אלטרפש.

אחמד אלאסד: יש שכונה בתוך לקיה שנהרסו להם שם בתים בארבעה גלים.

אחמד אלאסד: יהודה בכר היה בסיור במתחם שלהם.

אחמד אלאסד: מנהל המחוז היה.

אחמד אלאסד: ראש המועצה האזורית בני שמעון היה.

אחמד אלאסד: אמרנו: בואו נעשה את זה בהסכמה, להרחיב את לקיה ולתכנן להם מקום, ולהקדים את המאוחר.

אחמד אלאסד: מה שאתם מייעדים ללקיה לעוד 20 שנה, בואו נקדים, נתכנן עכשיו ונשכן אותם.

אחמד אלאסד: עד עכשיו מה שעשו הוא להתחיל להרוס את האנשים.

אחמד אלאסד: האנשים קנו מגרשים ב-1976.

אחמד אלאסד: היום כל אחד אומר לך: קניתי מגרש, שילמתי.

קריאה: 1968.

אחמד אלאסד: ב-1967 קנו אותם.

עבד אלסייד: לא קיבלו אותם עד עכשיו.

יעקב אפרתי: יש 4,000 מגרשים, הם לא רוצים.

עבד אלסייד: זה של מישהו.

עבד אלסייד: אתה רוצה להרוג אותו?

עבד אלסייד: אתה נותן לו לבוא לאדמה של מישהו, הוא יהרוג אותו במקום.

עבד אלסייד: תן לו מהאדמה שלך, של המינהל, אל תיתן לו מהאדמה הזאת.

מאיר שטרית: מנהל המינהל אומר לי שבלקיה יש 4,000 מגרשים מפותחים.

באנה שוגרי בדארנה: עם תביעות בעלות.

מאיר שטרית: תסלחי לי.

מאיר שטרית: יש 4,000 מגרשים מפותחים בלקיה.

יעקב אפרתי: רק תביעות הבעלות הן הבעיה.

מאיר שטרית: כמו שאמרתי בתחילת הדברים, כשיש מישהו עם תביעת בעלות על הקרקע, שום בדואי, גם אם הוא בעל המגרש, לא מוכן לגור שם.

מאיר שטרית: לכן בעיית הקרקעות היא בעיה קריטית.

יעקב אפרתי: בלקיה אנחנו הולכים לתכנון, אף-על-פי שיש כל כך הרבה מגרשים, תכנון על אדמות מדינה.

אחמד אלאסד: אני רוצה להזכיר ליעקב אפרתי נקודה אחת פשוטה: אם הגעת להסדר עם משפחות ותכננת 200 מגרשים, מתוך הסכם שלך על קרקעות, אתה ...

אחמד אלאסד: אף אחד, רק למשפחה הזאת.

אחמד אלאסד: בעוד 20 שנה.

אחמד אלאסד: אמרתי לך: בוא לחלקות האלה, כל המגרשים שהבטחתם, שאי-אפשר לשווק אותם, נוציא אותם מהמלאי של היישוב.

אחמד אלאסד: כל שטח השיפוט שלי זה 5,600.

עבד אלסייד: יוציא בכסייפה, יוציא פה, יוציא שם, בסוף יוציא את כל המגרשים.

אחמד אלאסד: שכונה שבע, המינהל לא מוכן לשווק מגרש אחד.

אחמד אלאסד: כי זה במסגרת הסכם.

גאלב מג'אדלה: יש לי הצעה.

יעקב אפרתי: אתם צריכים להחליט לאיזה כיוון אתם רוצים שנוביל: להגיע לפירוט עם אנשים, לתת להם קרקע?

עבד אלסייד: קודם כול לפתור את הבעיה של האדמה.

עבד אלסייד: אתה פותר את הבעיה של האדמה, פתרת את כל הבעיה.

אחמד אלאסד: נכון, צריך להגיע להסדר וכו', אבל צריך כמה חודשים של שקט...

מאיר שטרית: אין סמכות לאף אחד לזה.

עבד אלסייד: אמרת שלושה חודשים, זה שלושה חודשים של חורף.

עבד אלסייד: לא צריך להרוס לאנשים בחודשים האלה.

אחמד אלאסד: לגבי מה שנאמר על זבל בכניסה ליישובים.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שנציג שתי"ל יוותר לאלרפיע.

אחמד אלאסד: ניסיתי לשכנע.

אחמד אלאסד: פעם הציעו "כספומט" ביישוב של 10,000 תושבים.

אחמד אלאסד: לגיטימי.

אחמד אלאסד: אין מבנה ציבורי שאני יכול להצמיד אותו אליו.

מאיר שטרית: אין בנק?

אחמד אלאסד: אין מרכז מסחרי, לא משווקים את זה כבר שנתיים.

מאיר שטרית: יש תביעה על הקרקע של המרכז המסחרי?

אחמד אלאסד: זאת אדמת מדינה?

מאיר שטרית: אז מה הבעיה?

אחמד אלאסד: אין, לא משווקים.

מאיר שטרית: טוב, זה לישיבת עבודה.

גאלב מג'אדלה: נכון, חסין אלרפיע, אחרון.

גאלב מג'אדלה: מצטער.

חסין אלרפיע: השר נגע בלב הבעיה, לב הבעיה זה קודם כול הקרקעות, ושנית הצורך לדבר עם בעלי העניין.

חסין אלרפיע: את זה השר עשה.

חסין אלרפיע: בפעם הראשונה בתולדות המדינה השר שמופקד על העניין דיבר עם האנשים.

חסין אלרפיע: זה מה שהיה חסר כל הזמן.

חסין אלרפיע: היושב-ראש אמר שהבדואים בשלים.

חסין אלרפיע: הבדואים היו בשלים לפני 50 שנה.

גאלב מג'אדלה: לא הייתי שם לפני 50 שנה.

גאלב מג'אדלה: אני נמצא עכשיו.

חסין אלרפיע: אמרת שעכשיו הם בשלים.

חסין אלרפיע: אבל אני אומר לך שהם היו בשלים לפני 50 שנה.

חסין אלרפיע: הבעיה היא מוסדות הממשלה.

חסין אלרפיע: השר אמר שמשרדי הממשלה מטפלים.

חסין אלרפיע: זאת הדוגמה, הרסו ארבעה בתים בחודשים האחרונים.

חסין אלרפיע: למשפחת אלטללגה יש תביעת בעלות על 12,000 דונם.

חסין אלרפיע: הם אמרו: נשאיר את התביעות ואת הקרקעות שלנו, נעבור למבנים חדשים בכסף שלנו, וייתנו לנו מקום בשכונה בלקיה.

חסין אלרפיע: זה מ-1978.

חסין אלרפיע: הם קנו בכסף שלהם.

חסין אלרפיע: השר אמר שנתנו בחינם, אבל הם קנו בכסף שלהם.

חסין אלרפיע: עד היום הם ישבו עשרים אלף פעם עם המינהלת, אבל עד היום לא הציעו להם שכונה.

חסין אלרפיע: קודם כול, אני רוצה לברך את השר על הגישה שלו, גישה מאוד נכונה...

גאלב מג'אדלה: תודה.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שבשבוע הבא נקיים דיון נוסף.

גאלב מג'אדלה: אם השר לא יוכל לבוא, יהיה מנכ"ל המינהל ומנכ"ל המשרד והצוות.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לרדת יותר לפרטים של מעשים, לא לתיאוריה.

גאלב מג'אדלה: קודם כול, אני מודה לך.

גאלב מג'אדלה: בדיון הבא יתחיל חבר הכנסת זחאלקה, ואחר כך אבו סביח.