ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 160, 2007-01-16 09:30

גלעד ארדן: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

גלעד ארדן: הנושא שעל סדר היום הוא תקנות התעבורה (שינוי התוספת השביעית לפקודה), התשס"ז-2007.

גלעד ארדן: אני אתן סקירה קצרה לרקע ולאחר מכן משרד התחבורה יציג את בקשת השר.

גלעד ארדן: לפני כשנה-שנתיים עברו שתי הצעות חוק, כאשר הצעה אחת הייתה הצעת חוק שלי והשנייה הצעת חוק ממשלתית, שבעצם שינו את החוק הקיים ואפשרו למשטרת ישראל להתחיל להורות על השבתת כלי רכב שעברו עבירות מסוימות.

גלעד ארדן: זה לא מדויק, כי גם קודם היא יכלה להורות על השבתה, אבל השינוי המרכזי היה שעד אז החוק קבע שצריך להתחשב בעמדתו של בעל הרכב, היכן לשים את הרכב, וזה יצר בעיה ליישם את החוק כי אנשים רצו שהרכב יושבת ויעמוד ליד ביתם, ואז בעצם אין שום דרך לאכוף ולראות שהרכב לא נמצא בשימוש של אדם אחר מבני המשפחה.

גלעד ארדן: תיקוני החקיקה אפשרו את הקמתם של המגרשים בהם המשטרה מחליטה להעמיד את כלי הרכב.

גלעד ארדן: בנוסף לכך, הצעת החוק שלי הוסיפה מספר עבירות - כמו נהיגה בשכרות, נהיגה תחת השפעת סמים, נהיגה בשלילת רישיון, נהג צעיר שנוהג ללא מלווה – לאותן עבירות בגינן ניתן להורות על העמדת הרכב לתקופות שונות, תלוי אם זה על-ידי בית משפט או על-ידי קצין משטרה.

גלעד ארדן: החוק קובע בסעיף 41 ששר התחבורה, באישור ועדת הכלכלה, יכול להרחיב או להוסיף או לשנות את התוספות לפקודה, כאשר התוספת השביעית בעצם קובעת את אותן עבירות בגינן ניתן להורות על העמדת הרכב באחד מאותם מגרשי החרמה אותם תיארתי.

גלעד ארדן: החוק במתכונת שתיארתי התחיל להיות מיושם לפני כמעט כשנה.

גלעד ארדן: גם אני העליתי את הנושא בפני ניצב שחר אילון וביקשתי ממנו לבחון את הרחבת מספר העבירות, ואני שמח ומברך על כך ששר התחבורה גם פעל בנושא ואפילו במהירות רבה יותר, והיום מונחת בפנינו בקשתו להוסיף לתוספת השביעית עוד שלוש עבירות: 1.

גלעד ארדן: חצייה של מסילת רכבת בניגוד לחוק, כאשר המחסום יורד או האור האדום מהבהב.

גלעד ארדן: 2.

גלעד ארדן: חצייה של פס הפרדה לבן.

גלעד ארדן: 3.

גלעד ארדן: שימוש ברכב המסכן את התנועה.

חוה ראובני: אחרי הפתיח של היושב-ראש לא יהיה לי מה להוסיף כי הכול כבר נאמר.

חוה ראובני: אנחנו חושבים שהכלי הזה הוא כלי אפקטיבי.

חוה ראובני: אנחנו בוחנים בפינצטה, עקב בצד אגודל, את העבירות שנכון שייכללו בתוספת הזאת.

חוה ראובני: מה שמאפיין את העבירות שאנחנו מבקשים להוסיף היום אלה עבירות תעבורה שנעברות תוך כדי שימוש ברכב ויש בזה בעייתיות מסוימת בגלל הלחץ בין הנהיגה והבעלות שזה לא תמיד חופף.

חוה ראובני: יחד עם זאת, אלה עבירות שכמעט בהגדרה מהווים מצבים של תאונות.

חוה ראובני: רכב על מסילת ברזל כאשר המחסום יורד, משמע שרכבת מתקרבת, זו תאונה ותאונה המונית.

חוה ראובני: ביקשנו לא רק עקיפה בקו הפרדה רצוף אלא כאשר מדובר בקו הפרדה רצוף וגם בדרך לא פנויה.

חוה ראובני: זה מצב של תאונה בלתי נמנעת כמעט.

חוה ראובני: רכב עם ליקויים מסוימים, אנשי המקצוע יציגו את הנושא.

חוה ראובני: הבאתי לכאן את רשימת הליקויים שנחשבים מסוכנים.

חוה ראובני: מדברים למשל על אובדן של יותר מ-50 אחוזים כוח בלימה, וגם כאן מדובר בתאונה כמעט ודאית.

חוה ראובני: אנחנו חושבים שלאור הסיכון המאוד ברור והחד-משמעי שנשקף מהעבירות האלה, האיזון הוא נכון בין ביטחון הציבור לבין זכות הקניין של בעל הרכב, הוא מחייב לתת יותר משקל לצד בטיחות הציבור שנמצא כאן בסיכון חמור, כאשר זכותו של בעל הרכב, מקום שהוא הנפגע מההשבתה, וזה שהרכב לא רשום על שמו של הנוהג לא אומר בהכרח שבעל הרכב הוא הנפגע אלא הנוהג יכול להיות דווקא הנפגע, בכל מקרה עדיין יש לו את הזכות שלו והוא יכול לפנות לבית-המשפט, כאשר החוק מחייב את בית המשפט לשקול את הזיקה בין בעל הרכב לנהג.

חוה ראובני: אם ניקח את המקרה המאוד נפוץ כיום של רכב שנהוג על ידי מי שאיננו בעליו ורכב שמוחזק בליסינג, חברת הליסינג לא תיפגע והיא תמשיך לקבל את התשלומים המגיעים לה גם אם הרכב מושבת.

חוה ראובני: מי שנפגע כאן באופן ישיר זה המשתמש.

דוד טל: או החברה שמעסיקה אותו.

חוה ראובני: אני מדברת על המשתמש באופן קצת יותר רחב.

חוה ראובני: נכון שהמשתמש הוא לא בהכרח הנהג אלא יכול להיות שזו החברה השוכרת, אבל כאן יש קשר קצת יותר קרוב בין הנוהג לנפגע.

חוה ראובני: אנחנו חושבים שבעבירות המסוימות האלה יש לתת יותר משקל לביטחון הציבור על-חשבון פגיעה אפשרית ומסוימת בבעל הרכב באותה סיטואציה שבעל הרכב הוא לא הנהג.

חוה ראובני: אני מציעה שהמשטרה תראה מה עשינו עם החוק הזה בחצי שנה-שמונה חודשים שהוא פועל, כי זה יכול לשפוך אור.

גלעד ארדן: הנושא הוא לא פקודת התעבורה אלא תקנות התעבורה מאחר שהשינוי מתבצע על-ידי תקנות.

רוני לוינגר: התחלנו בשגרת אכיפה בתחילת יוני לאחר פיילוט עשינו במשך שבועיים בחודש מאי.

רוני לוינגר: לאחר חצי שנה של פעילות יש לנו למעלה מ-5,000 כלי רכב מושבתים.

רוני לוינגר: למעשה לפי החוק אנחנו מחויבים בפריסה ארצית של המגרשים.

רוני לוינגר: במכרז הראשון זכו 7 מגרשים שפזורים ברחבי הארץ.

רוני לוינגר: לפני כמה חודשים המשטרה יצאה במכרז משלים למגרש נוסף באזור הצפון, נקבע זוכה והוא נערך עכשיו להתחיל לקלוט כלי רכב.

אתי בנדלר: מה הפריסה של המגרשים מבחינה גיאוגרפית?

רוני לוינגר: חצור, המגרש החדש הוא באזור הקריות, פתח-תקווה, תל-אביב, אשדוד, באר-שבע, ירושלים ואילת.

רוני לוינגר: יש לנו בתקנות עד 20 מגרשים, אבל נכון להיום יש לנו בסך הכול שמונה מגרשים, כולל המגרש החדש.

רוני לוינגר: יש לנו נוהל מפורט של אכיפה.

רוני לוינגר: הנחינו את השוטרים כך שהיד לא תהיה קלה על ההדק, אבל יחד עם זאת יצאנו במחקר מלווה, בשיתוף עם המשרד לביטחון פנים, שבודק ומנסה לראות השפעה של התוצאות על תרבות הנהיגה ועל הירידה במספר הדוחות בגין העבירות האלה.

רוני לוינגר: יש לי כאן נתונים לגבי העבירות העיקריות בגינן אנחנו משביתים והן: נהיגה בשכרות, נהיגה בפסילה, נהיגה ללא רישיון נהיגה תקף, נהיגה תחת איסור שימוש, נהיגה של נהג חדש ללא מלווה והסעת נוסעים מעל המותר ללא מלווה.

רוני לוינגר: בסך הכול אנחנו זוכים לגיבוי מבתי-המשפט.

רוני לוינגר: יש לנו פסקי-דין מחוזיים שמאשרים את ההשבתה ולמעשה ביטלו החלטות של בית-משפט שלום שביטל השבתה.

דוד טל: אתה מרוצה ממספר השוטרים שהוקצו למטרה הזאת?

רוני לוינגר: היינו שמחים כמובן לתוספת כוח אדם.

רוני לוינגר: אנחנו מנסים לנתב את השוטרים לעבירות החמורות.

רוני לוינגר: יש לנו אסטרטגיה חדשה שמדברת על אכיפה ייחודית.

דוד טל: שר המשטרה דיבר על בעיה באכיפה.

ישראל חסון: בנהיגה תחת שכרות, ההחרמה של הרכב או הורדתו היא מיידית.

אתי בנדלר: זאת לא החרמה.

אתי בנדלר: זו השבתה.

אתי בנדלר: איסור שימוש.

רוני לוינגר: למעשה המונח בחוק הוא איסור שימוש.

רוני לוינגר: השאלה היא אם ההשבתה היא מיידית או לא, תלויה גם אם בעל הרכב נמצא במקום.

ישראל חסון: אם אתה תופס משתמש ברכב שהוא תחת שכרות והוא לא הבעלים.

רוני לוינגר: אם הוא לא הבעלים, ההשבתה היא לא במקום כיוון שאנחנו מקפידים על כך שתינתן אפשרות לבעל הרכב, שהוא הנפגע העיקרי מההחלטה, להשמיע את הטענות שלו לפני ההחלטה.

רוני לוינגר: במצב כזה הוא מוזמן לשימוע למחרת.

גלעד ארדן: ובינתיים מה אתם עושים עם הרכב?

רוני לוינגר: בינתיים הרכב לא מושבת.

קריאה: אתם נותנים אפשרות לנהג לנהוג?

רוני לוינגר: לא, הנהג הוא פסול לנהיגה, אבל הוא יכול להביא חבר או קרוב משפחה.

רוני לוינגר: ח"כ דוד טל מחליף את היו"ר גלעד ארדן

ישראל חסון: למה אנחנו מקלים בזה?

ישראל חסון: החוק מאפשר לך להשבית.

רוני לוינגר: במהלך הדיונים כאן לא רצינו שתינתן החלטה על השבתה שהיא סנקציה חמורה כל כך מבלי שתינתן הזדמנות לבעל הרכב להשמיע את טענותיו.

רוני לוינגר: יכול להיות שהרכב הזה נגנב או נלקח ללא רשותו של בעל הרכב.

ישראל חסון: אני בכוונה מחדד את השאלה הזו.

ישראל חסון: לך יש את הסמכות בסעיף של שכרות – ואני בכוונה מתייחס לשכרות – להשבית את הרכב ואחרי כן לעשות את השימוע.

רוני לוינגר: לא, השימוע הוא תמיד לפני ההחלטה.

רוני לוינגר: אלה כללי הצדק הטבעי.

רוני לוינגר: בחוק יש הגבלה בין פסילה מנהלית לבין השבתה מנהלית.

רוני לוינגר: הסמכות להשבתה נמצאת לא בסעיפים של שכרות אלא בסעיף מיוחד, סעיף 57(א), להשבתה.

רוני לוינגר: בנוהל שלנו חילקנו את זה: אם הנהג הוא בעל הרכב, ההשבתה היא מיידית.

רוני לוינגר: אם הנהג איננו בעל הרכב, בכל העבירות, ניתנת הזדמנות לבעל הרכב להשמיע את הטענות שלו לפני החלטת הקצין כאשר בדרך כלל זה עניין של שעות או מקסימום למחרת.

ישראל חסון: בוא ננתח את ההשתלשלות.

ישראל חסון: עצרת נהג שיכור.

ישראל חסון: כל יום שבת אנחנו שומעים בחדשות ש-80 נהגים שיכורים הסתובבו על הכביש והמשטרה עצרה אותם.

ישראל חסון: מבחינתי אלה הם 80 מפגעים.

ישראל חסון: זה כמו שאני אומר לך עכשיו ש-80 פלשתינאים יצאו לעשות פיגוע.

ישראל חסון: אותו בחור שיכור שעצרת אותו, והוא לא הבעלים של הרכב – אתה לא משבית את הרכב, אבל אם הוא הבעלים, אתה משבית את הרכב.

ישראל חסון: אם הוא שיכור והוא הבעלים, אתה משבית את הרכב מיד.

רוני לוינגר: רק קצין יכול להשבת.

רוני לוינגר: בוודאי.

רוני לוינגר: בא קצין לשטח או שהוא הולך לתחנה ומשביתים.

רוני לוינגר: גם פסילה מנהלית של רישיון הנהיגה וגם השבתה.

ישראל חסון: אם לא, הרכב נוסע חזרה, הבעלים של הרכב מגיע אליך, אתה מדבר אתו, נניח שהחלטת שאתה רוצה להשבית, הוא אמור להביא אליך את הרכב.

רוני לוינגר: כן.

רוני לוינגר: ברוב המקרים זה כך.

רוני לוינגר: ברוב המקרים הבעלים בא.

רוני לוינגר: נניח הילד היה שיכור ומגיע האבא ביום ראשון בבוקר.

ישראל חסון: אני מחפש חוקים שיש בהם מנופים להשפיע על תרבות התנהגות הרבה יותר מקיפה, מעבר לנקודה הספציפית של חציית פס לבן.

לאה ורון: הנקודה שלך היא שאותו נהג שיכור שאינו בעלים של הרכב ממשיך לנהוג ברכב?

ישראל חסון: לא.

ישראל חסון: אני כל יום שומע בחדשות כמה שיכורים היו על הכבישים.

ישראל חסון: זו תופעה שבעיניי היא סכנה אדירה ואמיתית.

ישראל חסון: אני שואל את עצמי את השאלה הבאה, 80 כלי רכב כאלה, בחצי שנה, לפי החשבון שלי, זה יוצא כ-2,000 כלי רכב שלהבנתי אם אותם הייתי מוריד מהכביש, תראו על איזה מעגלים הייתי משפיע.

ישראל חסון: הייתי משפיע על המעגל של היציאה לבילוי, של האלימות, של השתייה.

אתי בנדלר: אתה צודק באופן כללי, חוץ מאשר בנקודה אחת.

אתי בנדלר: מי שביצע את העבירה, זה לא הרכב אלא נהג הרכב והוא מורד מהכביש.

לאה ורון: כלי הרכב מורד מהכביש.

ישראל חסון: אני מתערב אתך שבין אלה שאומרים להם לבוא, חמישים אחוזים מאלה שאומרים להם לבוא, לא מגיעים.

רוני לוינגר: לא נכון.

אתי בנדלר: תביא נתונים כמה הושבתו בגלל העבירה הזאת.

רוני לוינגר: העיקרון שלנו הוא לתת הזדמנות לבעל הרכב להשמיע את הטענות.

רוני לוינגר: כך זה נסגר פה בוועדה.

רוני לוינגר: גם אם בעל הרכב לא הגיע, ההשבתה נעשית בהיעדר.

רוני לוינגר: הרכב הזה מושבת, מוזן במסוף המשטרתי שהרכב הזה איננו, יש לנו 8 אחוזים של כלי רכב שלא נמצאים במגרשים לאחר השבתה, ומתוך ה-8 אחוזים יש לנו כלי רכב שנתפסים נוהגים ואז ההשבתה היא ל-60 ימים.

רוני לוינגר: רכב שהושבת ונתפס נוהג, זה מוזן במסוף המשטרתי.

רוני לוינגר: כל שוטר שבודק מיד את הרכב הזה, קופץ לו הרכב שהוא תחת השבתה ואז לפי החוק ההשבתה היא ל-60 יום.

יפעת רווה: מה שצריך לתת לבעל הרכב, זו הזדמנות להשמיע את הטענות שלו.

חנא סוייד: מהניסיון עד עכשיו, מה היחס בין כלי הרכב שהושבתו לבין הסעיפים השונים?

חנא סוייד: מה היקף הבקרה השיפוטית?

רוני לוינגר: 29 אחוזים מכלי הרכב המושבתים הם בגין נהיגה בשכרות.

רוני לוינגר: 20 אחוזים הם נהיגה ללא רישיון נהיגה בכלל.

רוני לוינגר: 12 אחוזים נהיגה בפסילה.

רוני לוינגר: בערך 10 אחוזים שתי העבירות של נהג חדש, ועוד 16 אחוזים שהם בגין נהיגה ללא רישיון תקף, נהיגה באיסור שימוש.

רוני לוינגר: לגבי בתי המשפט.

רוני לוינגר: חלק גדול מהנפגעים רצים למחרת או תוך יומיים-שלושה לבית-המשפט בבקשה לביטול הפסילה המנהלית.

רוני לוינגר: בסך הכול יש לנו ערימה של פסקי דין שמראות שבית-משפט מבין את הכלי הזה ודוחה את הבקשות שלהם.

רוני לוינגר: יש לנו החלטות של בית משפט מחוזי שביטל החלטה של בית משפט שלום שביטל השבתה.

חנא סוייד: באחוזים, באיזה מקרים בית המשפט החזיר או ביטל את ההשבתה?

רוני לוינגר: בית המשפט מוסמך לבטל את ההשבתה בשלושה מקרים.

רוני לוינגר: אין לו סמכות לבטל את ההשבתה בכלל.

רוני לוינגר: הסעיפים האלה מוגדרים בחוק: 1.

רוני לוינגר: בית המשפט התרשם שהרכב נלקח מבעל הרכב ללא ידיעתו וללא הסכמתו.

רוני לוינגר: 2.

רוני לוינגר: בית המשפט השתכנע שאין ראיות מספיק לכתב האישום.

רוני לוינגר: 3.

רוני לוינגר: בית המשפט התרשם שבעל הרכב עשה כל שביכולתו למנוע את העבירה.

דוד טל: מה שאתה אומר הוא שבנקודת הזמן הזאת אלפי או עשרות אלפי נהגים נוהגים בכביש ללא רישיון.

דוד טל: השאלה מה עושים בעניין הזה.

רוני לוינגר: זה חלק מההשבתות.

רוני לוינגר: ח"כ גלעד ארדן מחליף את היו"ר דוד טל

גלעד ארדן: הצטרפתי פעמיים לסיורים כאלה של החרמות רכבים כדי לראות כיצד החוק מיושם.

גלעד ארדן: פורסם לאחרונה שמשטרת התנועה מקבלת עוד 30 מכשירים לבדיקת אלכוהול.

גלעד ארדן: באותו לילה שאני נכחתי, בכל גוש דן, וזה היה יום חמישי בלילה, היו שלושה מכשירים על כמעט מיליון נהגים, שזה לא נראה לי מרתיע במיוחד.

גלעד ארדן: השאלה אם כבר הוכנסו לשימוש מכשירים נוספים.

גלעד ארדן: גורמים בתוך משטרת התנועה שדווקא רוצים להישאר בעילום שם, אמרו לי שאחת הבעיות המרכזיות בחוק של החרמת הרכבים זה לא רק החוסר במכשירים לבדיקת אלכוהול אלא גם העובדה שכדי להחרים צריך קצין - כדי שההחרמה תהיה מיידית ויהיה לה אפקט מרתיע – במקום שיעשה את השימוע.

גלעד ארדן: אמרו לי שיש קושי רב להשיג קצינים בסוף השבוע, בחמישי-שישי-שבת, כדי שיעשו את אותן משמרות לילה.

גלעד ארדן: האם יש לך נתונים כמה קצינים אכן עושים את המשמרות האלה?

רוני לוינגר: אני אתייחס קודם כל לעניין הראשון.

רוני לוינגר: אתמול היה טקס רב-משתתפים אצלנו באגף התנועה הארצי, במעמד שר התחבורה והשר לביטחון פנים, והמשטרה קיבלה את המעבדה הזו לגילוי סמים ואלכוהול.

רוני לוינגר: אני גם יודע על ינשופנים חדשים שנכנסו לשימוש ומעבים את המערך שיכול לבדוק השפעת אלכוהול ולהשבת.

רוני לוינגר: לגבי קצינים, לכל יחידה יש קצין וחייב לצאת אתה קצין.

רוני לוינגר: מפקד שאיננו יוצא לשטח, יש גם קצין תורן שנמצא באגף.

גלעד ארדן: חוץ מהימ"ר מישהו עוסק בהחרמת רכבים?

רוני לוינגר: בוודאי.

רוני לוינגר: יש לי את הנתונים.

רוני לוינגר: הימ"ר לדעתי תופס פחות מ-10 אחוזים מכל ההשבתות בארץ.

רוני לוינגר: בדרום 18 אחוזים, בצפון 7 אחוזים, סיירת תנועה ארצית כמה אחוזים בודדים.

גלעד ארדן: אם כך, אתה אומר שאין מחסור בכוח אדם.

רוני לוינגר: תמיד חסר כוח אדם ותמיד חסרים קצינים.

גלעד ארדן: כמה ינשופים ייכנסו עכשיו לשימוש?

רוני לוינגר: אני יודע שבעבר נכנסו עוד 10 ינשופים.

גלעד ארדן: הייתה פעם ביקורת אחרי שגילו שלא כל הניידות הקיימות נמצאות בשימוש.

גלעד ארדן: השאלה אם כל ינשוף שמתווסף, יימצא בשימוש.

רוני לוינגר: למיטב ידיעתי כן.

רוני לוינגר: אני בעצמי הייתי נוכח בכמה השבתות, והשתמשו בהם.

רוני לוינגר: אני הייתי עד לכמה מקרים שלוקחים את החשוד לתחנה, שם יש בוחנים או שמביאים את הינשוף.

רוני לוינגר: אין עם זה בעיה.

דן ארצי: האם יש חלוקה לגבי כלי רכב פרטיים או משאיות ואוטובוסים בנושא של ההשבתות?

רוני לוינגר: באנו מוכנים הפעם.

רוני לוינגר: 66 אחוזים מכלי הרכב המושבתים הם פרטיים.

רוני לוינגר: 11 אחוזים כלי רכב מסחריים, 11 אחוזים משאיות.

רוני לוינגר: יש טרקטור, מנוף, כמה מוניות.

רוני לוינגר: בדרום הייתה לנו בעיה לגבי אוטובוסים שברישוי לא היה מוסדר מספר הנוסעים בעמידה.

רוני לוינגר: אחת העבירות היא הסעה מעל מספר הנוסעים המותר בשכר.

רוני לוינגר: הייתה איזו בעיה, באנו בדברים עם משרד הרישוי ולמיטב ידיעתנו הם סידרו את זה ונתנו הוראת רישוי חדשה לכל האוטובוסים, גם לגבי מקומות הישיבה וגם לגבי מקומות העמידה.

גלעד ארדן: אני מניח שאתם לא עושים הרבה בדיקות שיכרות לנהגי אוטובוס.

גלעד ארדן: אני לא אומר שלא צרי לעשות, אבל בדיקות השכרות נעשות בעיקר בשעות הלילה.

עוזי יצחקי: כמו שאמרה היועצת המשפטית חוה ראובני, אנחנו בדקנו בפינצטה את העבירות.

עוזי יצחקי: לא רצינו להגיע למצב של זילות התקנה הזאת, שבכל עבירה שנייה משביתים רכבים, אלא לעשות בדיקה, לאחר הפעלה של מספר חודשים, איזה עבירות הן עבירות משמעותיות.

עוזי יצחקי: כמו שדיברנו בזמנו, רצינו לבחון בצורה הדרגתית להוסיף עוד עבירות לעבירות של איסור השימוש.

עוזי יצחקי: צוות מקצועי שחלק מחבריו גם נמצאים כאן – ד"ר דן לינק, רוני לוינגר, חוה ראובני ואנכי – הנחנו בפני שר התחבורה ממצאים ובהם התייחסות לשלוש עבירות, כאשר בולט העניין של עבירת הרכבת.

עוזי יצחקי: כ-2,000 דוחות הקשורים למסילה ניתנו במהלך שנת 2006 על-ידי משטרת ישראל, עוד כ-800 תלונות של תצפיתנים הועברו למשטרה וגם בעניין הזה אנחנו מטפלים.

דוד טל: כמה תלונות היו בשנת 2005?

עוזי יצחקי: אין לי כאן את הנתונים, אבל מדובר בגידול.

עוזי יצחקי: עופר יוכל להוסיף פרטים יותר מדויקים.

גלעד ארדן: כתוב כאן שבשנת 2006 נתתם 1,850 דוחות הנוגעים למסילות ברזל ומחסומי רכבת.

גלעד ארדן: אני מבין שאלה העמדות לדין.

עוזי יצחקי: כן.

גלעד ארדן: האם יש לכם איזשהו מעקב אחר פסקי הדין?

רוני לוינגר: פנינו לראשי לשכות התביעה שלנו ואנחנו אוספים את הנתונים האלה.

גלעד ארדן: אני מבקש בהקדם האפשרי לתת לנו איזשהו נתון, אפילו על המאה הראשונים שעמדו בפני בתי-המשפט בנושא הזה.

גלעד ארדן: זה מאוד חשוב.

עוזי יצחקי: העבירה השנייה - היא בעצם חיבור של שתי עבירות – היא עבירה שתאונה בתוכה.

עוזי יצחקי: העניין השלישי, הורדת רכבים בגין ליקויים, מה שנקרא איסור שימוש.

עוזי יצחקי: במהלך שנת 2006 הורדנו 200, מתוכם 160 של ניידות הבטיחות.

עוזי יצחקי: אנחנו לא נותנים איסור שימוש על כל דבר קטן אלא אנחנו עובדים על-פי תקינה אירופאית, על-פי תקנים אשר גובשו על-ידי ארגון שיפ"א שהוא הארגון האירופאי הבינלאומי לבדיקות ורישוי כלי רכב.

עוזי יצחקי: את הליקויים אנחנו מחלקים לליקוי מזערי שהוא ליקוי קל, ליקוי חמור, ליקוי מסוכן, כאשר מה שהוא ליקוי מסוכן, הוא יורד בגרירה מהכביש, כאשר בהמשך אתם יכולים לראות את העבירות שהן עבירות חמורות שנוגעות לעניין של המרכב, לעניין של השלדה, לעניין של מערכות ההיגוי והבלמים.

עוזי יצחקי: הצמיגים הם אלה שייכנסו לעניין הזה.

עוזי יצחקי: מבחינת הנתונים, בשנת 2006 בדקנו 43,023 תקינות כלי רכב, 151 כלי רכב בעניין הזה הורדו על-ידי ניידות הבטיחות, שזה 0.4 אחוז.

גלעד ארדן: במסמך שקיבלנו מדובר ב-200.

עוזי יצחקי: המספר הזה הוא יחד עם המשטרה.

עוזי יצחקי: אני מדבר על ניידות הבטיחות של משרד התחבורה, כאשר מתוך 43 אלף בדיקות, הורדו 151 מכוניות.

עוזי יצחקי: עוד 50 הורדו על-ידי בוחנים של המשטרה.

עוזי יצחקי: כלי הרכב מבחינה מכאנית לא מהווה גורם משמעותי.

גלעד ארדן: כולם עם רכבים חדשים?

עוזי יצחקי: רכבים חדשים, רכבים שמטופלים כראוי, ואכיפה.

עוזי יצחקי: בהחלט אפשר לומר שהעניין הזה מטופל טוב.

עוזי יצחקי: אני רוצה להדגיש שאת הנושא הזה לא נוריד על פנס שבור או שמשה סדוקה אלא נוריד את אותם כלי הרכב שיימצאו בהם ליקויים מסוכנים והם ליקויים בהחלט עלולים להביא לתאונת דרכים מיידית.

עוזי יצחקי: זאת ההבהרה, כי ראיתי אתמול באתרים של האינטרנט נאמר שהורידו בגלל מראה או שמשה.

עוזי יצחקי: לא.

עוזי יצחקי: מדובר בבפירוש הדברים שאנחנו נראה אותם כמסוכנים, והם על-פי נוהל מפורט שלנו ושל המשטרה ועל-פי תקינה אירופאית.

גלעד ארדן: 43 אלף בדיקות של המעבדה הניידת?

עוזי יצחקי: 7 ניידות בטיחות של אגף הרכב.

אתי בנדלר: כמה כלי רכב בממוצע מספיקה ניידת לבדוק ביום אחד?

עוזי יצחקי: בסביבות 40 ומשהו, 45-46.

גלעד ארדן: שבע הניידות עובדות כל הזמן?

עוזי יצחקי: כן.

עוזי יצחקי: זה תלוי בהספק ותלוי בפעילות.

עוזי יצחקי: יש פעילות בשיתוף עם המשטרה בתוך הערים ויש פעילות על-פי תוכנית עבודה חודשית מראש.

גלעד ארדן: רוני, שר התחבורה כתב לנו שעקיפה בקו הפרדה רצוף, בשנת 2006 ניתנו כ-1,240 דוחות.

גלעד ארדן: אני מניח שזה דוחות שהוא קיבל מכם.

רוני לוינגר: בעבירה הזאת אנחנו מקבצים שתי תקנות, כאשר אחת היא חציית קו הפרדה רצוף, והתקנה השנייה היא שהדרך לא פנויה.

גלעד ארדן: מה זאת אומרת שהדרך לא פנויה?

רוני לוינגר: בא רכב ממול.

אתי בנדלר: זה לא סתם שאתה עוקף, אלא אתה עושה את העקיפה כאשר הדרך לא פנויה.

גלעד ארדן: גם עם קו הפרדה מותר לעקוף?

רוני לוינגר: לא.

רוני לוינגר: אלה שתי עבירות במצטבר.

חוה ראובני: אנחנו מציעים לעשות שתי עבירות בו-זמנית.

חוה ראובני: הוא חוצה קו הפרדה רצוף לתוך הנתיב הנגדי שאיננו פנוי.

גלעד ארדן: אם הוא חוצה קו הפרדה רצוף ולא בא רכב ממול, זה לא נכלל?

חוה ראובני: זו עבירה חמורה.

חוה ראובני: בגלל הבעייתיות, עם הפער בין המשתמש לבעלות, אנחנו נכנסים לנישה של העבירות הכי מסוכנות במצבי תאונה ודאיים כמעט.

חוה ראובני: לכן חשבנו לקחת את שני הדברים במצטבר.

חוה ראובני: לא מספיק שהוא עובר לנתיב הנגדי, היכן שאסור, עוד באה מכונית ממול, וזה אומר בוודאות תאונה.

גלעד ארדן: אותו הדבר ברכבת.

גלעד ארדן: נעשה את זה רק כשממש רואים את הרכבת.

חוה ראובני: המחסום יורד, בהגדרה זה רכבת באה.

גלעד ארדן: לפעמים המחסום יורד, אבל לא רואים רכבת באופק.

חנא סוייד: אין לזה גבול.

חנא סוייד: אם זה קו לא רצוף ובא רכב ממול, זו תאונה ודאית.

גלעד ארדן: הגבול הוא לטעמי כאשר אתה רואה שיש קו הפרדה רצוף ואתה צריך לדעת שמבחינתך זה כמו קיר.

גלעד ארדן: חצית אותו, נתקעת בקיר.

גלעד ארדן: פעם הוא לקח סיכון ולא עבר רכב ממול, והוא גם יודע שאין סכנה שיחרימו לו את הרכב אלא מקסימום הוא יקבל דוח, אבל בפעם הבאה זה כבר יהיה מאוחר מדיי אם הוא יחצה ויבוא רכב ממול.

אתי בנדלר: אני לא בטוחה אם זו לא אחת העבירות שאפשר לאסור נהיגה ברכב.

עוזי יצחקי: ההצעה שלנו היא הצעה מדורגת.

גלעד ארדן: לדעתי אתם עושים זילות בנושא קו ההפרדה.

רוני לוינגר: בעקיפה של קו הפרדה רצוף יש לעתים בעיה ראייתית.

רוני לוינגר: נניח שרק שני גלגלים עברו את הקו, נניח שהוא התחיל לעקוף אבל לא סיים את העקיפה.

גלעד ארדן: מה החוק קובע?

רוני לוינגר: החוק קובע שכל מעבר.

גלעד ארדן: תעשו קמפיין עם הרשות הלאומית שיסביר לציבור שכל נגיעה של הגלגל בקו הפרדה רצוף, הנהג עשה עבירה.

רוני לוינגר: אור אדום הוא לא פחות חמור.

רוני לוינגר: לחצות אור אדום זה לא פחות חמור.

גלעד ארדן: כבר חודשים אני מדבר עם שחר כדי לראות לאן אפשר להרחיב את נושא ההחרמה, אבל לא קיבלתי ממנו תגובה בעניין.

גלעד ארדן: אם אתם רוצים, אתם יכולים להציע גם אור אדום.

גלעד ארדן: כרגע זאת יוזמה שבאה ממשרד התחבורה בשיתוף אתכם.

גלעד ארדן: כתוב, לאחר שהשר נועץ עם משטרת ישראל.

רוני לוינגר: אחת הסיבות המרכזיות שבתי המשפט נתנו לנו גיבוי כמעט מוחלט על ההשבתה היא העובדה שהלכנו בזהירות ובעבירות שקל להוכיח אותן.

רוני לוינגר: לכן ישב צוות שבדק את הנושא, וגם יצאנו במחקר מלווה כדי לראות את ההשפעה של זה.

רוני לוינגר: גם בתקנות הקודמות לקחנו שתי עבירות וחיברנו אותן לעבירה אחת.

רוני לוינגר: גם כאן חשבנו שהמצב שבאמת מצדיק את הכלי האפקטיבי והחמור הזה הוא שילוב של קו הפרדה רצוף וכאשר הדרך לא פנויה.

רוני לוינגר: כמובן שאנחנו כל הזמן שוקדים וכל הזמן בודקים.

רוני לוינגר: בתיקון הבא נבדוק עבירות נוספות.

גלעד ארדן: 1,240 הדוחות שניתנו, הם לאנשים שחצו קו הפרדה רצוף והדרך לא הייתה פנויה.

רוני לוינגר: זה לא נבדק אף פעם כי למעשה זו עבירה חדשה.

רוני לוינגר: יש לנו נתונים לגבי קו הפרדה רצוף.

גלעד ארדן: כמה דוחות מהירות ניתנו בשנת 2006?

רוני לוינגר: החוברת של סיכום השנה עוד לא יצאה.

רוני לוינגר: יש המון עבירות מהירות, כאשר מדובר בעירוני, לא עירוני וכולי.

גלעד ארדן: סדר גודל.

רוני לוינגר: אלפים.

גלעד ארדן: עשרות אלפים.

רוני לוינגר: נכון.

גלעד ארדן: אם ניתנו במצטבר על חציית קו הפרדה פלוס דרך לא פנויה רק 1,200 מול עשרות אלפים בגין מהירות, לדעתי זו אחת הבעיות.

רוני לוינגר: 1,200 זה על עבירה אחת.

רוני לוינגר: כאשר הדרך לא פנויה, זה נתון אחר, זה עוד בערך 900.

גלעד ארדן: אומר לי עוזי שה-1,200 זה צירוף של קו הפרדה רצוף ודרך לא פנויה.

רוני לךוינגר: כנראה שלא.

עוזי יצחקי: שתי העבירות האלה בשנת 2006.

אתי בנדלר: אם אני מבינה נכון, זה סך כל הדוחות שניתנו.

אתי בנדלר: כל אחת לחוד ובעצם מצרפים את שתיהן ביחד.

גלעד ארדן: זאת אומרת, מי שחצה קו הפרדה, ניתנו בערך 800 דוחות.

גלעד ארדן: זה מעט מאוד ביחס למה שנותנים במקרה מהירות.

אתי בנדלר: אולי אפשר להסביר את זה על רקע זה שמהירות, חלק מהדוחות ניתנים על סמך צילומים אוטומטיים של מצלמות אוטומטיות.

אתי בנדלר: כאן צריך להיות שוטר במקום כדי שיראה את ביצוע העבירה של חציית קו הפרדה.

גלעד ארדן: איש לא מונע מהם לצייד את השוטרים במצלמות דיגיטאליות, וכבר נשיא בית-המשפט העליון אמר לי שזו ראיה קבילה מבחינתו.

רוני לוינגר: לא לגבי פס לבן.

רוני לוינגר: משטרת ישראל פיתחה 10 שנים מתקן כדי שיבדוק באמצעים אלקטרוניים שמירת כלי רכב ובית המשפט פסל אותם.

גלעד ארדן: צריך לשים את כל הפיתוחים האלה במקום, כי אנשים קונים מצלמות דיגיטאליות.

גלעד ארדן: מצלמה היום עולה מאות שקלים, ואם אתה קונה בכמויות, זה לא יוצא יקר.

גלעד ארדן: מדובר במצלמה שעולה 1,500 שקלים והיא מסוגלת להנפיק סרט וידאו של חצי דקה-דקה.

גלעד ארדן: למה ניידת שיושבת עם שני שוטרים ומשתמשת באקדח לייזר לא יכולה גם להשתמש במקום אחר במצלמה דיגיטאלית ולצלם אנשים חוצים פס הפרדה לבן.

גלעד ארדן: אני לא מבין את כל הפיתוחים והטיעונים.

גלעד ארדן: זה אפילו לא דורש תקציב גדול מדיי.

גלעד ארדן: אם יש לך תשובה, אני אשמח כי אני לא מצליח להבין את הבעייתיות שבנושא.

שי גלעד: יש תמיכה בחוק.

גלעד ארדן: התמיכה בחוק היא בדיוק כמו שיש חזקה ששוטר שאמר שלא עצרת בעצור, בית-המשפט נוטה להאמין לו כי אין לו אינטרס לשקר, גם אם זו עדות.

שי גלעד: יש סעיף מיוחד בפקודת התעבורה שמתייחס לצילום.

גלעד ארדן: אם יושבים שני שוטרים ושניהם אומרים שהם ראו אותו חוצה פס הפרדה, ובנוסף יש להם גם סרט ממצלמה דיגיטאלית שמראה אותו חוצה פס הפרדה.

רונית תירוש: יש איזה פילוח שמצביע על כך שחציה של פס הפרדה גורמת תאונות יותר מאשר המהירות?

גלעד ארדן: כל שנה יש דוח של הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה שמדבר על הגורמים לתאונות.

גלעד ארדן: אני לא יודע אם זה מחולק לפי הקטלניות של התאונות.

גלעד ארדן: סטייה מנתיב, זה במקום הראשון אבל לא בהכרח זה רק קו הפרדה אלא סטייה מנתיב בכלל.

רונית תירוש: יותר מאשר מהירות?

רוני לוינגר: מהירות יכול להיות 10 אחוזים מעל המותר, ואז זה לא גורם הרבה לתאונות.

רוני לוינגר: עבירות מהירות הן לא במקום הגבוה.

רונית תירוש: לפעמים אני משתוממת למה משקיעים משאבים אנושיים בכביש פתוח לגמרי בו עוברת מכונית אחת ל-10 דקות ושם נוסעים 150 קמ"ש, אבל אין שם שום תאונה, וזאת לעומת מצב בו חוצים פסי הפרדה, או עושים סיבוב פרסה באמצע נתיב, ואז מתרחשות התאונות.

רונית תירוש: אם האינטואיציה שלי נכונה, יש מקום לדרוש או לצפות מהמשטרה שתפנה בשכל את המשאבים המועטים שיש לה לטובת המקומות המועדים לפורענות אמיתית.

רונית תירוש: דהיינו, להפסיק עם המצלמות וכל ההשקעה בלייזרים ולשים את השוטרים בנושא של חצייה של פסי הפרדה.

אליהו גבאי: יותר קל להם לגייס כסף מאנשים בגין מהירות.

דן לינק: למהירות יש השפעה עצומה על דברים אחרים שבגללם נגרמות תאונות דרכים, למשל, אי-מתן זכות קדימה, דריסת הולכי רגל ועוד כהנה וכהנה.

דן לינק: במקרים האלה המשטרה לא יכולה להוכיח שהייתה כאן בעיית מהירות ולכן ההתרכזות של המשטרה במהירות, אף על פי שהיא טעונה שיפור מבחינת המיקום ומבחינת האמצעים, היא דבר נכון לעשותו.

דוד טל: חברת הכנסת תירוש דיברה על כך שנסיעה בכביש בטוח עם נפח תחבורה אפסי.

דוד טל: אם הכביש עמוס ומהירות הנסיעה היא 150 קילומטר לשעה, הוא יהיה מאוד צודק, אבל אם נוסעים בכביש שולי וריק, ברור שהמהירות היא לא גורם כפי שאתה מציג אותו.

אליהו גבאי: קח לדוגמה את כביש בגין, ליד בתי המלון.

אליהו גבאי: איזה תאונות יכולות לקרות ליד בתי המלון, שם יש מצלמות?

אליהו גבאי: אני קורא בעיתון שנתפסו השנה אלפי נהגים ונקנסו.

אליהו גבאי: אם זאת מסחטת כסף, תאמרו את זה, אבל אם תאמרו שזה מנע תאונה, זה משהו אחר.

קריאה: זה גם וגם.

דן לינק: לא ניסיתי לומר שכל דוח של המשטרה בנושא מהירות הוא מוצדק.

דן לינק: לי אישית יש ביקורת על המשטרה בכל מיני דברים ואנחנו עושים את זה, כאשר בחלק מהמקרים אנחנו מסכימים.

דן לינק: בוודאי יש דוחות שהם תמוהים, אבל הנושא של מהירות הוא נושא חשוב ביותר, לא רק כדי שאתה תיסע 100 קילומטר במקום 110 או 120 או 130 שאתה רוצה, אלא מפני שזה משפיע על תאונות מהסוג האחר שבהן המשטרה לא יכולה לומר שהמהירות הייתה הגורם מפני שלא ראו את המהירות.

דן לינק: אני מסכים שיש דרך לייעל את הנושא של עבירות מהירות.

דן לינק: פיתוחים טכנולוגיים בוודאי יביאו לזה שמבחינה טכנולוגית זה יהיה אפשרי גם בנושא של מעבר בקו לבן, בין אם זאת עקיפה ובין אם זאת לא עקיפה.

דן לינק: לגבי כביש בגין.

דן לינק: לא אני קבעתי שם את המהירות אבל אני אומר לך שאי אפשר לקבוע מהירות מרבית מותרת לפי שעות היום, לפי מספר כלי הרכב שנוסעים בכביש, ולפי התדירות של כלי הרכב מסביבם.

דן לינק: לכן קובעים מהירות מסוימת.

דן לינק: אתה ואני יודעים שהמשטרה סלחנית.

דן לינק: אני כועס על המשטרה על כך שהיא אוכפת מהירויות הרבה יותר גבוהות מאשר מהירות הנסיעה בכביש בגין.

דן לינק: סוג התאונות שיכולות לקרות בכביש בגין, וגם קורות, הוא שרכב אחד בולם, השני סוטה, השלישי נכנס לתוך עמוד, ואף אחד לא קושר את זה במהירות, אבל זו תאונה שנגרמת בגלל מהירות.

רונית תירוש: אם על הדרך מעלים רעיונות, אולי המשטרה תיקח את זה לתשומת ליבה ואכן תנסה לשנות את מסת המשאבים שהיא מפנה לנושא שהוא כנראה אולי פחות מסוכן, על אף מה שאמרתם.

רונית תירוש: אדרבא, תזמינו מומחים שיתייחסו לאינטואיציה הזאת.

גלעד ארדן: בפברואר, אחרי שהם יגישו את הדוח לשנת 2006 ונדע איך חולקו הדוחות, בהתאם לעבירות, נקיים על זה כמה דיונים מעמיקים.

גלעד ארדן: לא נעים לומר, אבל גם שחר אילון בתחילת כהונתו התחייב לשינוי מדיניות ואכיפה איכותית ולא כמותית.

גלעד ארדן: אנחנו נראה אם אכן הדברים קרו כך, ואם לא, אולי נחשוב על חקיקה ראשית בעניין הזה, חקיקה שתנחה בצורה יותר ברורה את המשטרה בעניין.

גלעד ארדן: גם אני לא משוכנע, כמוך, שזה אכן קרה.

רוני לוינגר: אני יכול להעיד מניסיון אישי שלי.

רוני לוינגר: מהמטה הארצי אנחנו עושים בקרות ברחבי הארץ על דוחות תנועה, והדבר הראשון שאנחנו בודקים הוא התאמה של הדוחות בכל מקום, בכל עיר, לעבירות שמאפיינות את אותו אזור.

רוני לוינגר: זה בהחלט נבדק ודווקא יש אסטרטגיה חדשה בראשות ראש האגף ובודקים את זה לעומק.

גלעד ארדן: אני מבקש לראות את הדוח וכן אני מבקש לדעת מה קרה בבתי המשפט עם חציית פסי הרכבת.

יפעת רוה: לעניין רשימת העבירות, זה עניין שימשיך להיבחן.

יפעת רוה: הועלו כאן הערות לגבי עבירות נוספות.

יפעת רוה: אני רוצה להזכיר שלפני שנה יצא דוח בראשית השופט קמא שבדק את הנושא הזה.

יפעת רוה: ההמלצה שלו הייתה ללכת גם על העניין של ריבוי עבירות.

יפעת רוה: זאת אומרת, הצטברות של עבירות.

יפעת רוה: אנחנו מציעים לשקול את הדבר הזה.

גלעד ארדן: מה הסיבה שלא הכנסתם את זה כאחד מהשיקולים?

חוה ראובני: יש מורכבות רבה מאוד בכל הנושא הזה ואפילו נעשו מספר ניסיונות לאורך השנים להגיע לאיזושהי הגדרה.

חוה ראובני: אדם עושה 30 עבירות, אבל הוא נוהג 50 שנה.

חוה ראובני: יש על זה ויכוח.

חוה ראובני: ההצעה של השופט קמא – זו הייתה ועדת משנה במסגרת ועדת שיינין – נמצאת על סדר היום, בחנו אותה, היו הערות בתוך הממשלה, וזה נושא שהוא לא סגור.

חוה ראובני: הוא לא נדחה על-ידינו אלא הוא נושא שנמצא בבדיקה ויכול מאוד להיות שזה יהיה השלב הבא של התיקונים.

גלעד ארדן: אפשר לקבל את הדוח של קמא?

חוה ראובני: כן.

לאה ורון: אם אפשר לשלוח את כל הדוחות למזכירות הוועדה ולא רק לחבר הכנסת ארדן, כי ממזכירות הוועדה אפשר יהיה להפיץ את זה הלאה.

ברוך פולק: חברת הכנסת תירוש התייחסה לתאונות עקב מהירות.

ברוך פולק: הבעיה עם המהירות היא לא כל כך מספר התאונות כמו מספר ההרוגים כתוצאה מהתאונה.

ברוך פולק: שנת 2005 הייתה שנה טובה מאוד מבחינת מספר ההרוגים, אבל היא הייתה שנת השיא מכל הזמנים במספר ההרוגים בתאונות מפני שהמהירויות עולות.

גלעד ארדן: זאת אומרת, היו פחות תאונות אבל הן היו יותר קטלניות.

ברוך פולק: היו פחות תאונות אבל היו יותר הרוגים.

שי גלעד: אני אתחיל בשאלה של חברת הכנסת תירוש ודוקטור לינק.

שי גלעד: בסיסי הנתונים שמביאה לנו הלשכה המרכזית לסטטיסטיקה ניזונים ממקורות אחרים וקשה לנו להתייחס לסיבות התאונה ככאלה.

שי גלעד: הייתי מציע שאת הדברים האלה ניישם על התיקון המוצע.

שי גלעד: האכיפה הזאת או כלי הענישה הזה - הוא בסך הכול כלי מנהלי בשלב הזה - לא נבחן דיו עד עכשיו.

שי גלעד: הוא התחיל רק לפני כחצי שנה, הוא נמצא כרגע בחיתוליו.

שי גלעד: בסך הכול לענישה יש שני ראשים, כאשר האחד – למדנו את זה בשנה א' במשפטים – הגמול, ובשלב הזה אין לנו גמול, בעיקר ההרתעה.

שי גלעד: אנחנו קודם כל צריכים לבחון את מידת ההרתעה של הענישה הכול כך קיצונית הזו שפוגעת בזכות הקניין, לפני שאנחנו מרחיבים אותה להוראות חוק אחרות.

שי גלעד: הוראות החוק המצויות היום בתוספת השביעית, לפחות בחלקן אין זיקה בין הבעלות ברכב לבין ביצוע העבירה.

שי גלעד: לדוגמה, הסעה בשכר.

שי גלעד: אפשר למצוא קשר כלכלי בין הבעלים של הרכב לבין נאמר נהג המונית שמסיע מעל המותר.

שי גלעד: בסך הכול יש כאן עיקרון כלכלי.

שי גלעד: גם בתי המשפט – והזכיר מר לוינגר – נתנו גיבוי להחרמות רכבים כאלה.

שי גלעד: לא מעט פסקי-דין, בעיקר של השופט כהן בירושלים, קבעו שחזקה על אב שנתן לבנו את הרכב ביום שישי בערב שידע או היה צריך לדעת שהבן יוצא לפאב והוא ישתה לשוכרה.

שי גלעד: זאת לעומת זיקה שהייתה בחלק מהעבירות בין הבעלות לבין העבירות שמצויות בתוספת השביעית.

שי גלעד: הסעיפים המוצעים כיום, אין להם שום קשר בין הבעלות לבין ביצוע העבירה.

שי גלעד: אנחנו חייבים כמובן לבעלים של הרכב, שלא בהכרח הם אלה שביצעו את העבירה.

שי גלעד: אנחנו זה ועדת התעבורה של לשכת עורכי-הדין.

גלעד ארדן: אני חרד יותר לאלה שנפגעים.

שי גלעד: זה תמיד טיעון מנצח שאתה מעלה אותו כל פעם מחדש, וכנגד טיעון כזה אנחנו מרימים ידיים, אבל בכל-זאת אנחנו רוצים קצת לשקול מעבר לטיעונים האמוציונאליים האלה טיעונים קצת יותר הגיוניים וחוקתיים.

שי גלעד: לכן אנחנו כאן.

גלעד ארדן: לא, הטיעונים הם לא אמוציונאליים.

שי גלעד: הטיעון הזה שאנחנו חייבים יותר לנפגעים ולהורים השכולים, זה טיעון שקשה להתמודד מולו, אבל אנחנו בכל-זאת כאן כדי לבחון יותר לעומק את ההצעות האלה.

שי גלעד: הסעיפים שאתם מציעים להוסיף לתוספת השביעית מדברים על עבירות שבעלים של הרכב לא היה יכול לעשות שום דבר כדי למנוע את זה.

שי גלעד: הוא לא יכול היה להתרות בפני בנו שאם הוא נוסע לפאב, שייקח לו חבר שינהג.

שי גלעד: הוא לא יכול לשמור עליו אם הוא עבר את מסילת הברזל כשהמחסום התחיל לרדת, הוא לא יכול להתריע בפניו או לשמור עליו שלא יעבור את פס ההפרדה הרצוף או יבצע עקיפה מסוכנת.

שי גלעד: ולכן ההחלטות האלה הן החלטות של רגע שאני חושב שכולנו יודעים שהקשר בין הבעלים הראשיים של הרכב לבין הבעלים החוקי הוא ברוב המקרים מקרי.

שי גלעד: אז מי שייענש בחלק גדול מן המקרים כאן הוא אדם שלעולם גם לא יועמד לדין בבית משפט, אותם בעלים של הרכב, אותה חברת היי-טק שמפזרת רכבים בין העובדים שלה.

שי גלעד: אני קורא לכם לבחון את הסעיפים האלה קצת יותר בדקדקנות.

שי גלעד: לבחון בכלל את האפקטיביות של התיקון הזה.

שי גלעד: אומר לנו רוני לוינגר שהם יצאו במחקר מלווה, אם זה כך, בואו נשמע קודם כל את המחקר המלווה הזה, נשמע במה הוא סייע לנו למנוע את אותן עבירות.

שי גלעד: סתם ככה לפגוע בזכות קניין, אני חושב שזה מוקדם מדי.

עופר לינצ'בסקי: אני אמסור כמה נתונים כדי שנוכל להתרשם ולראות אם אנחנו אפקטיביים או לא.

עופר לינצ'בסקי: במאמר מוסגר אומר שכל התלונות שאנחנו מגישים מתועדות באמצעות מצלמות דיגיטאליות וכאן אני מסכים עם היושב-ראש לחלוטין, כי זה אמצעי חשוב ונוח.

עופר לינצ'בסקי: זה האופן בו אנחנו מגישים את התלונות שלנו .

עופר לינצ'בסקי: למרות שאינטואיטיבית נראה לנו שהרכבת בעבירות האלה היא במרכז התודעה הציבורית, עובדתית אולי אנחנו טועים.

עופר לינצ'בסקי: רק בשנה האחרונה, שנת 2006, היו לנו 600 שבירות במחסומים.

עופר לינצ'בסקי: לא כמות אנשים שעברו באור אדום אלא שעברו ולקחו אתם את המחסום.

עופר לינצ'בסקי: דמיינו שיש לנו פעמיים ביום, על סך כל 100 מחסומים שיש לנו.

לאה ורון: לרכבת יש 100 מחסומים?

עופר לינצ'בסקי: 118 מחסומים.

עופר לינצ'בסקי: בואו ננתח את המספר 850 או 900.

עופר לינצ'בסקי: זו אכן ירידה מסוימת, ירידה של כ-30 אחוזים, אבל מצד שני כמות המפגשים בשנה האחרונה עלתה ב-21 אחוזים.

עופר לינצ'בסקי: סגרנו במהלך השנה האחרונה, בגלל סגירות ובגלל הפרדות מפלסיות, 30 מפגשים.

עופר לינצ'בסקי: ב-1 בינואר 2006 היו 149 מחסומים והיום יש 118 מחסומים, ומחר כבר יהיו 117 כי אנחנו סוגרים מחר בבוקר עוד אחד.

עופר לינצ'בסקי: כלומר, זה הולך ביחד.

עופר לינצ'בסקי: אם נתעלם מרזולוציה של חמישה אחוזים לכאן או לכאן, זה די הולך ביחד.

עופר לינצ'בסקי: זה נתון מדהים.

עופר לינצ'בסקי: אנשים אינם מודעים לעניין הזה או שלא איכפת להם.

עופר לינצ'בסקי: 600 שבירות, אני חושב שהוא הנתון המרכזי.

עופר לינצ'בסקי: המשטרה נתנה מעל אלף דוחות.

אתי בנדלר: מישהו פעם ראיין את אלה שנתפסו בביצוע עבירה כזאת?

אתי בנדלר: מישהו יודע מה היה המצב הנפשי שלהם?

קריאה: רובם לא נתפסו.

עופר לינצ'בסקי: אני יכול לתת לך כמה נתונים.

עופר לינצ'בסקי: אני אשאיר לכם סקר שעשינו בקרב 500 נהגים, מדגם מייצג, לפני מספר חודשים.

עופר לינצ'בסקי: את רואה שם שקודם כל – להבדיל ממני או ממכם שאתם חיים את זה – אנשים לא מודעים לזה שזו עבירה.

עופר לינצ'בסקי: זה לא נתפס כעבירה כל כך מסוכנת.

עופר לינצ'בסקי: גם זה דבר מדהים.

עופר לינצ'בסקי: אני יכול לצטט לכם כמה נתונים.

אתי בנדלר: אנחנו לא מדברים על אי-עצירה לפני מפגש מסילת ברזל, אלא על כניסה ברוטאלית.

גלעד ארדן: הנהג מעריך שהוא יספיק לעבור לפני שהמחסום יורד.

עופר לינצ'בסקי: בדרך כלל זה המצב.

עופר לינצ'בסקי: זו אינדיקציה לסיכון שיש כאן.

עופר לינצ'בסקי: בסקר שערכנו שאלנו את השאלה הבאה 500 נהגים: "מה הם להערכתך שלוש התנהגויות הנסיעה הכי מסוכנות בזמן נהיגה".

עופר לינצ'בסקי: 38 אחוזים אומרים נהיגה בעייפות או לא בערנות, 35 אחוזים אומרים נהיגה במהירות גבוהה, 35 אחוזים אומרים עקיפת פס הפרדה לבן, דיבור בסלולרי, נהיגה בשכרות.

עופר לינצ'בסקי: חמש או שש העבירות הראשונות הן די אינטואיטיביות.

עופר לינצ'בסקי: כנראה כולנו היינו אומרים אותו הדבר.

דוד טל: זה סקר שעשיתם בזמן האחרון?

עופר לינצ'בסקי: לא, הוא נעשה לפני כמה חודשים.

עופר לינצ'בסקי: יכול להיות שהשתנו קצת עמדות הציבור, אבל מסתכלים על מספרים ועובדה שבמהלך דצמבר 2006 נשברו לנו 41 מחסומים.

עופר לינצ'בסקי: כמה אמרו שחציית פסי רכבת כאשר הרמזור מהבהב הוא נהיגה מסוכנת – 0.2 אחוז.

עופר לינצ'בסקי: יכול להיות שקמפיין, משטרה, משרד התחבורה, קצת תקשורת העלה את האחוז, אז האחוז יעלה לשני אחוזים או לחמישה אחוזים, אבל זה לא בפרופורציה.

עופר לינצ'בסקי: בעיניי הדבר הזה הוא אינדיקציה.

עופר לינצ'בסקי: יאמר רוני בהמשך אינדיקציות בנושא הענישה, אבל ככל הנראה אנשים מסמנים לעצמם בראש, חלק כפונקציה של הסברה, אבל חלק כפונקציה של ענישה.

עופר לינצ'בסקי: בהיבט הזה זה, ואולי יותר מזה, הצעת החוק הפרטית שאמורה לעלות לדיון אחר-כך, מטפלת בעניין הזה ולדעתי במידה רבה מאוד של צדק.

דוד טל: יכול להיות שאנחנו כמדינה או אתם כרכבת לא עשיתם די בעבר כפי שעושים היום מבחינת הקמפיין, התודעה, המודעות לכל הנושא הזה?

דוד טל: יכול להיות שרק כאשר אירעו התאונות הנושא הזה הוצף ואז הצבתם תצפיתנים ליד כל מפגש פסי רכבת?

דוד טל: יכול להיות שחינכנו דור שלם על זה שזה לא נורא.

דוד טל: יכול להיות שאם תמשיכו בקמפיין הזה תהיה מודעות יותר גדולה.

עופר לינצ'בסקי: אני אעשה סקר ואני גם אעדכן אתכם כי חשוב לסמן את זה.

עופר לינצ'בסקי: במידה רבה אני מסכים אתך.

עופר לינצ'בסקי: אין ספק שתאונת רבדים לפני כשנתיים הייתה איזשהו אירוע טראומתי לכולנו וגם לרכבת.

עופר לינצ'בסקי: עובדתית הרכבת היום הופכת לכלי תחבורתי מרתיע.

עופר לינצ'בסקי: למשל, עברנו את ההיקף של דן השנה, אנחנו בין דן לאגד.

עופר לינצ'בסקי: הרכבת בתוך חמש-שש שנים תהיה מוביל התחבורה הציבורית הגדול במדינה וזה כבר דבר משמעותי.

עופר לינצ'בסקי: במקום כמו בית יהושע עוברות 300 רכבות ביום, ואולי אפילו יותר.

לאה ורון: הקלתם על תושבי ירושלים בעצירה בבית-שמש.

גלעד ארדן: אני מפנה אותך לסגן שר הביטחון אפרים סנה והחלטותיו בעבר.

עופר לינצ'בסקי: אני אומר בקול רם ובצורה צלולה שאף אחד לא יתכסה בזה שקו בית-שמש-תל-אביב או בית-שמש-ירושלים הוא כאילו קו ירושלים-תל-אביב.

עופר לינצ'בסקי: הוא לא קו ירושלים-תל-אביב.

עופר לינצ'בסקי: לירושלים מגיע קו מהיר, הוא בבנייה, הוא ייבנה, הוא יתקיים והוא יפעל.

עופר לינצ'בסקי: זה הקו האמיתי.

עופר לינצ'בסקי: זניחים כמות הירושלמים שנוסעים מירושלים לתל-אביב ובצדק.

עופר לינצ'בסקי: מצד שני, תושבי בית-שמש משתמשים בהמוניהם ברכבת ומגיע להם שירות טוב.

עופר לינצ'בסקי: זה עבד לטובת תושבי בית-שמש, ובמידה מסוימת על חשבון אותו ירושלמי שנסע עד תל-אביב, אבל מצד שני זה אחד לעשרים.

עופר לינצ'בסקי: תושבי בית-שמש שנוסעים לתל-אביב, הם פי עשרים מתושבי ירושלים שנוסעים לתל-אביב.

עופר לינצ'בסקי: זו הייתה החלטה צרה ושקולה.

נורית גרוסמן: נאמר שקשה להתייחס עם קורבנות ומשפחות האנשים שנהרגו על הכביש.

נורית גרוסמן: יש משפחות שבתי-המשפט שחררו את האנשים שגרמו לתאונה ואלה אנשים שהיו מעורבים ב-90 עבירות קשות.

נורית גרוסמן: אני חושבת שחייבים לראות את הקורבנות לפני בעלי הרכב.

נורית גרוסמן: אני מאוד שמחה לשמוע מה קורה כאן ואני מאוד מקווה שהוועדה תתייחס גם לקורבנות.

נורית גרוסמן: אני מאוד מקווה שבאיזשהו שלב זה יהווה את אחד הגורמים להחרמת הרכב.

דן לינק: נוצר הרושם שהרכבת היא כליל השלמות והציבור הוא זה שראוי למלקות.

דוד טל: למען האיזון צריך לציין את הדברים שנעשו בשנים האחרונות.

דן לינק: אני מדבר על התקופה שלפני התאונה, אבל רכבת ישראל יודעת שנים רבות כבר שדברים יכולים להיעשות גם בנושאים של מפגשים רגילים שיש להם תועלת עצומה לבטיחות בדרכים, אבל מכל מיני סיבות הם לא עשו את זה.

דן לינק: לדוגמה, הזמן שעובר מהתחלת ההבהוב האדום עד לרדת המחסום, הזמן הזה הוא 7 שניות.

עופר לינצ'בסקי: 9 שניות.

דן לינק: הזמן הזה קצר מדיי.

דן לינק: משאית גדולה שתעצור לפני המחסום ותתחיל לנסוע כשהכול בסדר, לפני הבהוב אור אדום, היא לא תספיק לעבור, ואז המחסום יורד ואז הוא נשבר.

דן לינק: מחסום שבור, זה לא רק שמישהו נכנס בתוכו.

דן לינק: יש דבר שנקרא זמן פינוי.

דן לינק: זאת אומרת, מרגע שמתחיל ההבהוב עד שהרכבת מגיעה.

דן לינק: הרכבת עצבנית בנושא הזה משום שזה מאט את הרכבות וזה גורם לכך שרכבת תצטרך לנסוע יותר לאט.

שי גלעד: במילה אחת אני רוצה להמשיך את אותה תהייה לגבי המחסומים הנשברים.

שי גלעד: יכול להיות שבאותם מקרים בהם משאית לא מספיקה לעצור, המחסום נשבר.

שי גלעד: מי שרוצה לעקוף את המחסום, לא צריך להיכנס בו אלא הוא יכול לעקוף אותו, הוא יכול לעבור לצידו.

שי גלעד: קשה להבין את הכמויות האלה של מחסומים נשברים בגלל נהגים פרועים שמחליטים להיכנס במחסום.

שי גלעד: הדבר היחידי שאני מעלה בראשי שהמחסומים עשויים ברזל ורוצים לשלוח אותם למזרח לצורך בניית אצטדיונים, כי אחרת העניין הזה פשוט לא נתפס.

שי גלעד: אמר עופר שהם לוקחים את הנתונים האלה וטוענים שזה לא מובא לידיעת הציבור, שחומרת העבירה לא הובאה לידיעת הציבור, והוא נתן את הדוגמה של 600 מחסומים שנשברו.

שי גלעד: אני לא חושב שיש לנו כאן אין ספור נהגים שנכנסים בצורה עיוורת לתוך המחסומים.

גלעד ארדן: יש נתונים מספריים.

שי גלעד: מי שנכנס במחסום, כנראה הייתה לו מטרה אחרת ולא כדי לעבור את הצומת כאשר המחסום ירד.

שי גלעד: לדעתי לא מדובר כאן בנהגים שהחליטו לעבור את המחסום למרות שהוא ירד.

גלעד ארדן: הם החליטו שאין סיכון.

גלעד ארדן: הם חשבו שהם יספיקו לעבור.

גלעד ארדן: האור האדום מתחיל להבהב, המחסום יורד מיד, אבל האדם לא יודע את זה אלא הוא יכול לחשוב שהאור האדום יהבהב 20 שניות עד שהמחסום ירד, ולכן הוא מתחיל לחצות, אבל באמצע ה-7 או 9 שניות האלה, ירד המחסום והוא שבר אותו.

גלעד ארדן: אני רוצה שיירשם בפרוטוקול שיובא בפני השר חוסר שביעות הרצון שלי לפחות.

גלעד ארדן: אני חושב שזה מנוסח קצת בצורה מטעה כי כל מי שראה את התקנות האלו, כולל אני, הבין שמדובר בכך שגם חציית פס הפרדה תיכלל מעתה כעבירה שבגינה ניתן להשבת את הרכב.

חוה ראובני: אני קוראת מתוך מכתב השר: "עקיפה בדרך לא פנויה תוך חציית קו הפרדה רצוף".

חוה ראובני: אני לא חושבת שזה יכול להיות מובן אלא שמדובר על שניהם במצטבר.

גלעד ארדן: האדם הרגיל, כמוני, לא יודע.

גלעד ארדן: אני חשבתי שחציית קו הפרדה רצוף, יוצר איזושהי הנחה שאסור לך כי ההנחה היא שעלולה להיות דרך לא פנויה שאתה לא יכול לראות אותה בגלל שדה ראייה גרוע.

גלעד ארדן: אני מבקש בעוד מספר חודשים לאחר היישום של זה לבחון את ההרחבה של זה גם לחציית פס הפרדה, כי אני חושב שהמסר לציבור הוא מאוד חשוב בעניין הזה.

רונית תירוש: אם הדרך פנויה, מותר לי לעבור בפס לבן?

גלעד ארדן: לא.

גלעד ארדן: האפשרות להורות על השבתת הרכב אם חצית פס הפרדה לבן, הם לא יכולים להשבית לך את הרכב, רק אם גם חצית וגם בא רכב ממול.

גלעד ארדן: אני חושב שהמסר בעניין הזה הוא לא טוב.

חוה ראובני: 1.

חוה ראובני: שינוי התוספת השביעית.

חוה ראובני: בתוספת השביעית לפקודה, בחלק א', אחרי פרט (12), יבוא: "(13) עבירה לפי סעיף 65(א)(2) או (3) לפקודה.

חוה ראובני: בסעיף (13) מדובר במפגש מסילת ברזל כאשר המחסום יורד.

חוה ראובני: (14) עבירה לפי תקנה 56(א)(1) או (4) לתקנות.

חוה ראובני: זה אותו דבר.

חוה ראובני: יש לזה גם ביטוי בתקנות.

חוה ראובני: (15) עבירה לפי תקנה 47(ד) ו-(ה)(5) לתקנות.

חוה ראובני: כאן מדובר בעקיפה.

חוה ראובני: (16) עבירה לפי תקנה 306 לתקנות, ובלבד שניתנה הודעת אי שימוש לפי תקנה 308 לתקנות".

חוה ראובני: כאן המשטרה הציעה להשתמש בסעיף אחר בתקנות, כדי שזה יהיה לה יותר נוח לאכיפה.

רוני לוינגר: אנחנו חושבים שצריך להיות תקנה 27(א) שמדברת על שימוש ברכב מסוכן, והסיבה היא כי יש תנאי שכדי שניתן יהיה להשבית רכב, העבירה צריכה להיות עבירה מסוג הזמנה לדין.

רוני לוינגר: תקנה 306 שכתובה כאן זו עבירת קנס ולא ניתן להשבית רכב בגינה.

רוני לוינגר: העבירה המתאימה היא תקנה 27(א) ביחד עם הנוהל הזה שהוצג כאן לגבי כלי רכב מסוכנים שגוררים אותם.

אתי בנדלר: ומה עמדתכם?

חוה ראובני: אנחנו לא מתנגדים.

חוה ראובני: מהות שתי העבירות היא אותה מהות.

חוה ראובני: תקנה 306 נמצאת יותר בצד הפרוצדוראלי של תהליך בדיקות כלי רכב, ו-27(א) נמצאת בחלק של האיסורים המהותיים של אסור להשתמש ברכב שהוא במצב מסוכן.

חוה ראובני: המהות היא אותה מהות, התוצאה היא אותה תוצאה.

חוה ראובני: כיוון שהמשטרה צריכה להפעיל את זה, אם ההפניה לתקנה 27(א) מאפשרת לה לעשות זאת ביתר יעילות, אנחנו לא מתנגדים.

אתי בנדלר: אם כך, בסעיף 16 ייאמר שזה יהיה לפי תקנה 27(א) לתקנות.

אתי בנדלר: מה עם המשפט "ובלבד שניתנה הודעת אי שימוש"?

רוני לוינגר: זה מייתר את התוספת הזאת.

רוני לוינגר: עבירה לפי סעיף 27(א) לתקנות.

רוני לוינגר: בסעיף 27(א) נאמר: "לא ינהג אדם רכב כאשר הרכב נמצא במצב העלול לסכן עוברי דרך".

אתי בנדלר: האם ייתכן שמישהו נוהג ברכב כזה בלי שהוא מודע לזה?

אתי בנדלר: יתכן שאני נוהגת, תיאורטית, ברכב כזה, אפילו אחרי שעשיתי טסט, והיו כבר מקרים.

אתי בנדלר: כאן אתה אומר "ובלבד שניתנה הודעת אי-שימוש לפי תקנה 308".

אתי בנדלר: הובא לידיעת הנהג או בעל הרכב על כך שהרכב לא כשיר.

רוני לוינגר: לא, כאן הייתה טעות.

רוני לוינגר: העבירה הזו של נהיגה תחת איסור שימוש כבר נמצאת בתוספת השביעית.

רוני לוינגר: סעיף 308(ד).

רוני לוינגר: הכוונה בתקנה 306 היא ובלבד שבאותו מעמד ניתנת גם הודעת איסור שימוש.

חוה ראובני: 308 כבר נמצא בתוספת השביעית.

אתי בנדלר: זה לא קשור.

גלעד ארדן: אני רוצה שכאשר אדם עולה על רכב, שהוא יבדוק אותו ויראה שאין בו ליקויים שהם מסוכנים.

אתי בנדלר: האם יש בידך כלים לבדוק את כלי הרכב שלך ולדעת שאתה עולה על הרכב שלא נוצרה בו איזושהי תקלה פתאומית שעלולה לסכן חיי אדם?

אתי בנדלר: זו דרישה בלתי סבירה מהנהג הסביר.

רוני לוינגר: אנחנו מתבססים רק על ליקויים חמורים במיוחד.

גלעד ארדן: אתה צודק, אם הרשימה הייתה מאוד מצומצמת.

גלעד ארדן: אם הברקסים שלו שחוקים בלמעלה מ-5 אחוזים, עם כל הכבוד, את זה בן-אדם כן יכול להרגיש, אבל ברשימה יש גם דברים שאני לא חושב שאדם רגיל יכול לדעת עליהם.

גלעד ארדן: מסבי הגלגלים שחוקים, זה מופיע בליקוי מסוכן.

אתי בנדלר: העיקרון הוא שהעבירות האלה שמנויות בתוספת השביעית, בין היתר הן כולן עבירות של מודעות של הנהג.

אתי בנדלר: לא יתכן שאדם מבצע עבירה בלי שהוא הודע מלכתחילה, אפילו אם הוא נמצא במצב של רשלנות.

רוני לוינגר: זו הייתה בקשה של שר התחבורה.

רוני לוינגר: אנחנו מסכימים.

רוני לוינגר: שר התחבורה ביקש להוסיף בעבירות התוספת השביעית נסיעה תחת עבירה כאשר הרכב במצב מסוכן מאוד.

גלעד ארדן: זה בסדר, אבל אתה ראית את הרשימה?

רוני לוינגר: אנחנו לא נכניס את הכול.

לאה ורון: מה זאת אומרת הוועדה נדרשת לאשר את התקנות.

גלעד ארדן: אם אתם רוצים שזה יאושר היום, אני מציע שנוריד את החלק השלישי ולגביו תביאו בקשה מוסכמת שכבר יהיה כלול בה רשימה מאוד מצומצמת של הליקויים שגם הנהג הסביר יכול לעלות עליהם ושלא צריך כאן מכונאי מדופלם שיביא אותם לידיעתם.

גלעד ארדן: צודקת היועצת המשפטית, יש הבדל בין לתת קנס בגלל שקפצה אבן מהכביש ושברה את הפנס שלך, אבל בין זה לבין החרמת הרכב, יש עוד מרחק.

גלעד ארדן: אני חושב שבעניין הזה צריך למצוא את רשימת הליקויים שמוסכמת על כולנו, רשימה כזו שהנהג הסביר אמור להרגיש בהם ולא להמשיך ולנסוע ברכב הזה.

רוני לוינגר: רשימת הליקויים הרי לא תיכנס לתוספת.

גלעד ארדן: היא תיאמר לפרוטוקול ויוסכם שזאת תהיה מדיניות האכיפה של משטרת ישראל.

גלעד ארדן: סדקים וסכנת שבירה, מה זה סכנת שבירה?

גלעד ארדן: בן-אדם יודע שלרכב שלו יש עכשיו סכנת שבירה במערכת ההיגוי?

עוזי יצחקי: אתה יכול לדעת את זה בנהיגה.

אתי בנדלר: אנחנו מדברים על הנהג הסביר.

אתי בנדלר: הנהג הסביר צריך לדעת תוך כדי נסיעה שמשהו לא תקין ואז אולי לנסוע למוסך.

גלעד ארדן: סרנים ומתלים – בוצע תיקון שאינו עומד בתקן.

גלעד ארדן: איך הנהג יותר שהמכונאי שלו עשה תיקון שלא עומד בתקן?

גלעד ארדן: אי אפשר לאשר רשימה כזו מקיפה ולקוות שהמשטרה לא תאכוף אותה.

גלעד ארדן: מספיק עשינו את זה עם הליווי בהסעות תלמידים בקשר לחגורות הבטיחות.

עוזי יצחקי: על פי זה אנחנו אוכפים בניידות הבטיחות.

אתי בנדלר: וטוב שכך, אבל אז אתם בודקים.

עוזי יצחקי: אנחנו נסגור את הרשימה.

רונית תירוש: שהנהג הסביר צריך להיות מודע לה.

חוה ראובני: אם כן, כרגע פסקה (16) נמחקת?

גלעד ארדן: כן.

חוה ראובני: אתה מוכן לאשר לנו את היתר?

גלעד ארדן: כן, תחת מחאה.

גלעד ארדן: המחאה מתייחסת גם לפס ההפרדה.

חוה ראובני: אנחנו הולכים עקב בצד אגודל.

חוה ראובני: אנחנו מתחייבים לבוא בעוד כמה חודשים עם עוד הצעות.

גלעד ארדן: מי בעד אישור התקנות?

גלעד ארדן: מי נגד?

גלעד ארדן: התקנות אושרו פה אחד אני מודה לכם.