ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 302, 2007-01-09 10:00

יעקב ליצמן: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: אנחנו מקיימים דיון מיוחד במסגרת יום העסקים הקטנים והבינוניים ונושא הדיון הוא אשראי בנקאי וחוץ בנקאי לעסקים הקטנים והבינוניים.

יעקב ליצמן: לפני שאני מתחיל את הדיון, אני רוצה לחזור על הודעתי מהדיון הקודם בוועדה והיא שאני מקים ועדת משנה של עסקים קטנים בראשות חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

יעקב ליצמן: עדיין לא הקמנו ועדה אבל על הקמת הוועדה הזו אני מודיע היום.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת מיסז'ניקוב ירכז את נושא העסקים הקטנים ואני בטוח שכחבר כנסת שמתמיד מאוד ישקיע בנושא הזה ואני מאחל לו הצלחה.

יעקב ליצמן: אני מבין שבארץ יש כ-400 אלף עסקים קטנים.

יעקב ליצמן: העסקים הללו הם אלה שעושים את העסקים הגדולים במדינה.

יעקב ליצמן: במלחמת לבנון השנייה הנפגעים העיקריים והראשונים היו העסקים הקטנים וברגע שמתחילים להקים מחדש ולחזק את העסקים הקטנים, אנחנו רואים שיפור במצב הצפון.

יעקב ליצמן: לכן הסיוע לעסקים קטנים צריך להיות בעדיפות עליונה.

יעקב ליצמן: במסגרת הסיוע הזה, מתן אשראי בנקאי וחוץ-בנקאי, וגם ממשלתי, לעסקים קטנים הוא מאוד חיוני.

יעקב ליצמן: על אף שב-4 השנים האחרונות יש גידול בסיוע הממשלה לעסקים קטנים, עדיין זה לא מספיק וצריך להגדיל את הסיוע הזה.

יעקב ליצמן: אני בטוח שסטס מיסז'ניקוב יתמקד בזה.

יעקב ליצמן: הייתי רוצה לשמוע מנציג החשב הכללי עדכון ושתאמרו לנו מה קרה בשטח מאז אישרנו את האשראי לצפון.

אילנית ורנר: ניתנו מעל 1,400 הלוואות לעסקים קטנים בהיקף של 70 מיליון שקלים.

אילנית ורנר: ההלוואות ניתנו על-ידי כל הבנקים.

יעקב ליצמן: כל מי שביקש קיבל?

אילנית ורנר: אין לנו נתונים כאלה.

אילנית ורנר: גם לבנקים אין נתונים לגבי כמה ביקשו.

אילנית ורנר: יש כאלה שבאים להתעניין ובסוף לא לוקחים.

אילנית ורנר: אם כן, ניתנו מעל ל-1,400 הלוואות.

יעקב ליצמן: מתוך 70 אלף.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת כמה ביקשו.

יעקב ליצמן: אם קיבלו 1,400 מתוך 1,500 שביקשו, זה נתון מדהים וזה טוב, אבל אם ביקשו 50 אלף וקיבלו 1,400, המצב ודאי לא טוב.

יעקב ליצמן: אני כרגע רוצה לקבל נתונים יבשים.

אילנית ורנר: הנתונים שקיבלתי מהבנקים היו ש-1,000 ביקשו וקיבלו.

אילנית ורנר: אני יכולה לנסות לברר, אבל לפי מה שאני יודעת אין לבנקים נתונים האומרים שפנו כמה אלפים.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה להודות לך אדוני היושב-ראש על קיום הדיון החשוב הזה במסגרת יום העסקים שיזמנו יחד עם הרשות לעסקים קטנים ובינוניים.

סטס מיסז'ניקוב: הישיבה משודרת בטלוויזיה וזה נותן פן רציני לנושא.

סטס מיסז'ניקוב: בזה שמינית ועדה לעסקים קטנים ובינוניים, הצהרת והסכמת שהנושא הוא נושא חשוב.

סטס מיסז'ניקוב: אמרת שעסקים קטנים ובינוניים הופכים אחר כך לעסקים גדולים ואכן אני מסכים שעסקים קטנים עושים כלכלת ישראל גדולה.

סטס מיסז'ניקוב: אני אתן כמה נתונים מהעולם.

סטס מיסז'ניקוב: בשנים האחרונות, רוב הארצות המתועשות התחילו להשקיע בעסקים הקטנים והבינוניים כי הם ראו לנכון שהעסקים האלה מהווים מנוף כלכלי לפריחה ולשגשוג כלכלי במדינות.

סטס מיסז'ניקוב: ניקח לדוגמה את יפן שהיא דוגמה כלכלית מוצלחת לכל הדעות, היא מאוד מוכרת בעולם והיא משקיעה בעסקים הקטנים והצליחה לייצב את הכלכלה שלה והצליחה לעשות אינטגרציה בין הקונצרנים הגדולים לבין העסקים הקטנים.

סטס מיסז'ניקוב: איטליה משקיעה עשרות מיליוני לירות שטרלינג בהקמת בתי ספר ליזמות עסקית בקרב הצעירים.

סטס מיסז'ניקוב: ארצות רבות הקימו מיניסטריונים ומינו שרים ותתי-שרים לטיפול בעסקים קטנים ובינוניים.

סטס מיסז'ניקוב: אפשר להמשיך את הרשימה שהיא ארוכה.

סטס מיסז'ניקוב: השאלה מה אנחנו עושים במדינת ישראל כדי לעבור מרמה הצהרתית לרמה מעשית.

חיים אורון: למה אתה קורא עסקים קטנים ולמה אתה קורא עסקים בינוניים.

סטס מיסז'ניקוב: שאלה מצוינת.

יעקב ליצמן: קיבלנו ממרכז המחקר והמידע של הכנסת ושם נאמר שעסק עם עד 5 עובדים ו-10 מיליון שקלים, זה נחשב עסק זעיר.

יעקב ליצמן: עסק עם עד 50 עובדים ו-25 מיליון שקלים, זה עסק קטן.

יעקב ליצמן: עסק עם עד 100 עובדים ועם 100 מיליון שקלים, זה עסק בינוני.

יעקב ליצמן: עסק עם מעל 100 עובדים ומעל 100 מיליון שקלים, זה עסק גדול.

סטס מיסז'ניקוב: אם אני מבין נכון את השאלה שלך, אין לנו קו ברור ומוביל כדי לדעת כמה עסקים קטנים יש בארץ, מי נחשב לעסק קטן, מי מטפל בעסקים הקטנים, מי קובע את המדיניות של עסקים קטנים ובינוניים, מה הכתובת לכל הטענות וקביעת המדיניות, יעדים, בניית מודלים ובניית כלים לטיפול בעסקים קטנים.

סטס מיסז'ניקוב: כל אלה לא נדונו בוועדה הזאת, אבל זה יהיה אחד הנושאים הכבדים שוועדת המשנה שמינה היושב-ראש, תדון בהם.

סטס מיסז'ניקוב: יש הרבה מאוד גורמים שמטפלים בעסקים קטנים.

סטס מיסז'ניקוב: יש רשות לעסקים קטנים שצריכה להיות הכתובת לכל הנושא הזה והיא צריכה לקבוע מדיניות, אבל אם אני מסתכל על הבעיות שקשורות לעסקים קטנים ובינוניים, מטפל בהם גם משרד הפנים, גם משרד האוצר – אגף החשב הכללי ואגף התקציבים – כמובן גם משרד התעשייה וכמובן השלטון המקומי.

סטס מיסז'ניקוב: אלה הרבה מאוד גורמים שמטפלים בעסקים קטנים אבל כאשר יש הרבה גורמים שמטפלים, בדרך כלל הנושא נופל בין הכיסאות.

סטס מיסז'ניקוב: אין אפילו מרכז מידע שיכלול את כל הבעיות והנושאים שקשורים בעסקים קטנים וכאן מתחילות הבעיות.

חיים אורון: לפי דעתי חלק מהאנשים רואים את מה שאתה קורא מפעל קטן כמפעל בינוני.

יעקב ליצמן: אתה מדבר על גורם ממשלתי?

חיים אורון: מפעל עם 60-70 עובדים, אני לא בטוח שכולנו מדברים על סוג של מפעל כזה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מדברים על המהות.

סטס מיסז'ניקוב: אחר כך ניכנס להגדרות.

סטס מיסז'ניקוב: נרד מרמת המקרו, מה קורה בעולם, ונראה מה קורה בארץ מבחינת העסקים הקטנים.

סטס מיסז'ניקוב: הנתון שלדעתי הוא המשמעותי ביותר, עלות של יצירת מקום עבודה קטן – ולא משנה איך אתה מגדיר קטן – היא 6,000 שקלים, בניגוד למקומות אחרים שם המחיר הוא 75 אלף שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: העסקים הקטנים נועדו להקטין את האבטלה ואצלנו האבטלה אמנם קטנה בשנה האחרונה, אבל יש עוד דרך ארוכה.

סטס מיסז'ניקוב: היום אנחנו דנים כאן באחד הנושאים המרכזיים ואנחנו קוראים לו מחנק האשראי.

סטס מיסז'ניקוב: אמנם הוקמה הקרן בערבות המדינה ומי שהיה שותף בהקמת הקרן עשה מעשה מצוין, אבל עדיין יש מחסור גדול בנגישות של העסקים הקטנים והבינוניים לאותה קרן.

סטס מיסז'ניקוב: דרך אגב, זו פעם שלישית שאנחנו דנים ושואלים כמה עסקים קטנים בצפון פנו וביקשו הלוואות ופעם שלישית שאני שומע את אותה תשובה שאומרת שלא בדקו כמה ביקשו אלא יודעים רק כמה קיבלו.

סטס מיסז'ניקוב: זו הבעיה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו באמת לא יודעים כמה שביקשו.

סטס מיסז'ניקוב: יכול להיות שביקשו 10,000 ויכול להיות שלא ביקשו, אבל אם לא ביקשו, השאלה למה לא ביקשו ולדעתי הם לא ביקשו כי הם יודעים את התשובה.

סטס מיסז'ניקוב: הם יודעים שהם לא יקבלו.

סטס מיסז'ניקוב: הבנקים חוששים מאוד, בצדק - אמנם זה רק 30 אחוזים סיכון ו-70 אחוזים הם בערבות המדינה – להעמיד את האשראי שמא העסקים לא יעמדו בהחזרים.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו צריכים קודם כל לדון האם אנחנו יכולים לבקש מהמדינה להעלות את רף הערבות שהיא קבעה.

סטס מיסז'ניקוב: אם אנחנו מסתכלים על האחוז – והוצגו כאן האחוזים על ידי הגופים הכלכליים – מדובר ב-3,5 אחוזים שנתי וזה ממש כלום.

סטס מיסז'ניקוב: אם נעמיד 90 אחוזים ערבות המדינה, עדיין אין לנו חשש שהעסקים לא יחזירו את הכסף.

סטס מיסז'ניקוב: כמובן שצריך להגדיל את הקרן.

סטס מיסז'ניקוב: למרות שהיא קיימת, יש בה מעט כסף.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו צריכים להגיע להבנות עם הבנקים שיקבעו קריטריונים במתן אשראי לעסקים קטנים ובינוניים, לא רק ביישובי קו העימות אלא גם בפריפריות אחרות.

סטס מיסז'ניקוב: לפני שבוע החתמתי 80 חברי כנסת לסייע לשדרות ועוטף עזה.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו מדברים על קווי עימות, אבל שדרות נמצאת 6 שנים תחת הפגזות והיא לא מוגדרת כקו עימות.

סטס מיסז'ניקוב: הייתי שם בכנס חירום יחד עם ארגונים כלכליים והעסקים שם קורסים.

סטס מיסז'ניקוב: צריך לעזור לעסקים בכל מקום ולראות איך אנחנו יוצרים קרנות למיקרו הלוואות.

סטס מיסז'ניקוב: לאו דווקא קרן בערבות המדינה, אבל קרנות להלוואות עד 50 אלף שקלים.

סטס מיסז'ניקוב: כמובן שבצד זה צריך לראות מה קורה עם העסקים הבינוניים ולהקים עבורם קרן עד 2 מיליון שקלים למשל.

סטס מיסז'ניקוב: צריך לנסות להקים אשראי חוץ-בנקאי משום שאם עסקים קטנים לא מקבלים אשראי מהבנקים, בגלל הסיבות שמניתי, פונים לשוק האפור, עם כל ההשלכות הכרוכות בכך, או שפונים לקרנות פילנטרופיות למיניהן שהיום הן קיימות ומחר אולי לא בטוח שיהיו פעילות מאחר שהכול תלוי בנדבן.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו צריכים ליצור מערכת חוץ בנקאית ממוסדת לסיוע לעסקים קטנים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מודה לך אדוני היושב-ראש על היוזמה להעלות את הנושא הזה במסגרת הוועדה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להודיע לחברי הכנסת שביום שלישי הבא אנחנו נקיים סיור בתוכנית מהלב בירושלים.

שמואל רוזנמן: אני מודה על היוזמה לקיום הישיבה הזאת.

שמואל רוזנמן: אני רוצה להודות גם על הקמת הוועדה בראשותו של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב.

שמואל רוזנמן: אנחנו מדברים על קרוב ל-400 אלף עסקים קטנים שמעסיקים 1.2 מיליון עובדים.

שמואל רוזנמן: למעשה זה המעסיק הגדול במשק.

שמואל רוזנמן: היינו צריכים לשאול את עצמנו – גם כמחוקקים, גם כחברי ממשלה וגם כאחרים – האם באמת מתייחסים בצורה מספיק רצינית ל-1.2 מיליון אנשים שמועסקים במגזר הזה.

שמואל רוזנמן: האם מגזר כזה שהוא מהווה למעשה את מנוע הצמיחה של המשק מקבל את תשומת הלב המרכזית שהיה צריך לקבל.

שמואל רוזנמן: הנשיא בוש, בבחירות הקודמות, שם את הדגל המרכזי של הכלכלה האמריקאית על הנושא של הצמיחה ושל העסקים הקטנים.

שמואל רוזנמן: מה החשיבות המשקית בעסקים האלה זה מנוע צמיחה של המשק והמספרים הם מספרים גבוהים מאוד.

שמואל רוזנמן: חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב אמר קודם שצריכים 6,000 שקלים ליצירת מקום עבודה.

שמואל רוזנמן: כמה אנחנו משלמים במסגרות הגדולות שלנו.

שמואל רוזנמן: תחשבו על 400 אלף עסקים שרק חלקם קולטים עוד עובד, רק אנשים חדשים שיוצאים למערכת כיזמים ויוצרים מקום עבודה, תחשבו כמה אנחנו חוסכים מתוך מעגל האבטלה.

שמואל רוזנמן: יש הרבה מאוד אנשים בעלי פוטנציאל להקמת עסק.

שמואל רוזנמן: רואים בעסק הקטן חדשנות ויצירתיות כי הוא זה שמביא את הדברים החדשים.

שמואל רוזנמן: אני לא מדבר על סטרט-אפים.

שמואל רוזנמן: ראינו לפני שבוע-שבועיים שגם אם אנחנו נכנסים למערכות שהן לא היי-טקיות, גם הן פועלות וגם הן מעסיקות אנשים.

שמואל רוזנמן: פיזור אוכלוסייה וחיזוק פריפריה.

שמואל רוזנמן: מדינת ישראל צריכה לשאול את עצמה כמה היא משקיעה לפיתוח בפריפריה והפריפריה היא לא רק פריפריה אלא היא בתחנה המרכזית כאשר שם יש 10,000 עסקים קטנים שכל אחד מהם הוא פריפריאלי בהנחת העבודה שלו, בחתך הסוציו-אקונומי שלו.

שמואל רוזנמן: אני חושב שהנושא הזה גם יוצר אפיון חברתי וכלכלי, אם נגיע אליו.

שמואל רוזנמן: מה הם החסמים המרכזיים.

שמואל רוזנמן: 92 אחוזים מהלווים מקבלים 80 אחוזים מהאשראי.

שמואל רוזנמן: המשמעות היא שהעסקים הקטנים במסגרת האשראי של הבנקים הגדולים, הם לא מקבלים את מה שהם צריכים לקבל.

שמואל רוזנמן: יושב-ראש הוועדה שאל האם יש גידול במספר הלווים מהקרן ואני אומר שיש גידול מסוים אבל מקבל ההבטחה הוא זה שיכול להוכיח לבנק שהוא לא צריך את ההלוואה.

שמואל רוזנמן: התהליך הוא ארוך, הוא קשה והוא בעייתי.

שמואל רוזנמן: מי לוקח פה סיכון.

שמואל רוזנמן: בהלוואות המדינה אנחנו מדברים על פחות מ-3.5 אחוזים.

שמואל רוזנמן: הבטחות שהמדינה נותנת הן 70 אחוזים.

שמואל רוזנמן: למה אי אפשר לשחרר?

שמואל רוזנמן: אם רוצים לקדם את העסקים הקטנים, צריך לקבל החלטות אחרות.

שמואל רוזנמן: שאל אותי מנהל מט"י של גליל מערבי למה הבנקים לא נכנסים ואיפה הנקודות שלהם בתוך העניין.

שמואל רוזנמן: איפה החקיקה הגדולה שקיימת בעסקים הקטנים שתהיה ורסיה של העסקים הגדולים במשק.

שמואל רוזנמן: יש עוד חסמים, אבל אני לא רוצה להתייחס אליהם עכשיו אלא להתייחס למדיניות האשראי.

שמואל רוזנמן: אדוני היושב-ראש, השתתפתי בישיבות שאתה ניהלת ישיבות בנושא גם בתקופת המלחמה.

שמואל רוזנמן: אנחנו ראינו שני דברים.

שמואל רוזנמן: ראינו שהיכולת שלך נגישות של בעלי עסקים לקבל אשראי היא בעייתית ולכן לא לחינם נכנסים גורמים אחרים.

שמואל רוזנמן: נכנסו גופים וולנטריים שעושים עבודה לא רעה בשטח, אבל איפה אחריותה של המדינה?

שמואל רוזנמן: פעם או פעמיים בשנה מקיימים את כנס קיסריה, את כנס ירושלים, כנסים גדולים שמנסים לקבוע את המדיניות הלאומית של מדינת ישראל.

שמואל רוזנמן: 4

יעקב ליצמן: ועדת הכספים עוסקת יום יום בנושאים האלה.

שמואל רוזנמן: לקראת הכנס חיברתי מאמר "שכחו אותנו בבית".

שמואל רוזנמן: הנושא כמעט לא עלה על סדר היום, ואנחנו מדברים על 400 אלף עסקים עם 1.2 מיליון מועסקים.

שמואל רוזנמן: אני מאוד שמח שהוקמה שדולה, אבל אני אומר שאף אחד בתוך המערכת שלנו לא נותן את זריקת הדחף שאנחנו צריכים לקבל.

שמואל רוזנמן: הסקטור הציבורי במדינת ישראל מקבל מכרזים במיליארדי שקלים.

שמואל רוזנמן: מי יכול לגשת למכרז?

שמואל רוזנמן: רק התאגידים הגדולים.

שמואל רוזנמן: איפה העסקים הקטנים בתוך התמונה?

שמואל רוזנמן: הרי לא צריך לקחת את כל המערכת ולתת למישהו אחד.

שמואל רוזנמן: בארצות-הברית, 23 אחוז מהמכרזים חייבים להינתן לסקטור העסקים הקטנים.

שמואל רוזנמן: חובת ההוכחה לא על העסק הקטן אלא על המדינה.

שמואל רוזנמן: נראה לי שיש מוכנות פסיכולוגית, מעבר למוכנות הכלכלית, להרים את הנושא הזה.

שמואל רוזנמן: אדוני היושב-ראש, אם יש שדולה לנושא הזה ומינית את חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, אני כמייצג את העסקים הקטנים, מבקש לקחת ולהעלות את הנושא הזה על סדר היום הלאומי.

שמואל רוזנמן: לא שידונו בו כל פעם מחדש, אלא שתהיה תוכנית רב-שנתית, שתהיינה הקצבות רב-שנתיות, שידעו לאן אנחנו הולכים.

שמואל רוזנמן: מר אבנר ורד הוא האיש שלנו שיושב בוועדה, והייתי מבקש שתיתן לו את רשות הדיבור.

אבנר ורד: במצב שקיימת ריכוזיות של הבנקים ואין תחרותיות, במצב שמלוא המידע העסקי על הלקוחות נמצא בבנקים, ישנם קשיים וחסמים במעבר מבנקים לבנקים, ואז נוצר מצב שהעסקים הקטנים שבויים בידי הבנקים.

אבנר ורד: אולי המילה שבויים לא כל כך טובה.

יעקב ליצמן: אחר כך נשמע את נציג הבנקים אם הוא מאשר את זה.

אבנר ורד: התוצאה בפועל היא שמוטלים על העסקים הקטנים עמלות גבוהות, ריביות גבוהות, נדרשים ביטחונות בהיקף מלא לגבי סכום המסגרות, המסגרות שמעמידים לרשות העסקים הקטנים יחסית לא מספיקות לצרכים של העסקים ויש להם קשיים להשיג כסף להון חוזר ולפיתוח.

אבנר ורד: מפעילות הקרן לעסקים קטנים, שנכון ל-30 לספטמבר מלאו שלוש שנים לפעילותה, אנחנו רואים מספר נתונים מעניין.

אבנר ורד: בשלוש שנות פעילות הקרן היא העמידה 600 מיליון שקלים לרשות 2,100 עסקים וזה בהחלט מכובד וראוי.

אבנר ורד: מתוך הסכומים האלה, 80 אחוזים ניתנו לעסקים שהיקף או כמות העובדים היא עד 15 עובדים ו-80 אחוזים מהעסקים הם עסקים שהיקף הפדיון שלהם הוא עד 5 מיליון שקלים.

אבנר ורד: בדרך כלל עסקים עם מעל 5 מיליון, יש להם כבר מסגרות או אפשרות חוץ-בנקאית יחסית יותר נוחה לקבל מימון.

אבנר ורד: זאת אומרת, הקשיים בעיקרם הם לעסקים הקטנים פרופר שבמקרה הזה הנתונים מצביעים על עד 15 עובדים ועד תפוקה של 5 מיליון שקלים.

אבנר ורד: אנחנו מנהלים מעקב אחר 30 אחוזים מהעסקים שמקבלים מימון ומצטיירת תמונה מאוד מעודדת.

אבנר ורד: 89 אחוזים מאלה שמקבלים את המימון מהקרן הם בתהליכי צמיחה ו-23 אחוזים מהם הם מעל 20 אחוזים צמיחה ויותר כלפי מעלה.

אבנר ורד: אם נסתכל על הקרן שנתית, היא נותנת ל-700 עסקים בשנה, ואני מסכים שזה מעט, כ-210 מיליון שקלים.

קריאה: זה באמצעות הבנקים?

אבנר ורד: הכול באמצעות הבנקים.

יעקב ליצמן: תאמר לנו מה המצב לגבי העסקים הקטנים בצפון.

אבנר ורד: כבוד היושב-ראש, ברשותך שלושה משפטים שמשלימים נתונים שנאמרו כאן.

אבנר ורד: בנתונים שנתתי, 700 הלוואות עם 210 מיליון שקלים, עם עלות מקסימאלית של 7 מיליון שקלים בשנה, העלות פר עובד שהקרן מסייעת לייצר הוא בסך הכול 4,500 שקלים.

אבנר ורד: מהבדיקות שאנחנו מקיימים בעסקים אנחנו יודעים כמה היה להם בהתחלה וכמה יש להם בתהליך הבדיקה.

אבנר ורד: מעשית הקרן מסייעת לתוספת של 1,600 מקומות עבודה בשנה כאשר העלות שלהם היא 4,500 שקלים ואפילו פחות עבור עובד חדש.

אבנר ורד: הקרן היא טובה אבל היא יצרה אפשרות לפלח מסוים להיכנס לתוכה.

אבנר ורד: ישנם עסקים שלא יכולים להיכנס לקרן מסיבות עסקיות.

אבנר ורד: יש מקום לייצר מסלול מימון לעסקים שהם בקשיים ותהיה מתכונת עבודה אחרת קצת.

אבנר ורד: העמדת המימון לא באמצעות הבנקים וצריך להוסיף לזה תהליך ליווי ובקרה.

ראובן ריבלין: זה חזון אחרית הימים.

אבנר ורד: לא, זה לשנת 2007.

אבנר ורד: אני מקווה שבפיילוט יאפשרו לנו כבר השנה לפעול.

יעקב ליצמן: הממשלה עשתה משהו גם בהלוואות, באשראי ובדברים אחרים.

יעקב ליצמן: אולי תעדכן אותנו ותאמר לנו מה קרה בחצי השנה האחרונה ומה התוצאות.

אבנר ורד: לגבי הצפון.

אבנר ורד: גם בוועדה הזאת וגם בוועדת הכלכלה היינו מודעים יש צורך תוך כדי המלחמה להזרים לשטח מיליארד ורבע שקלים כי היה מצב שהעסקים, בעיקר העסקים הקטנים, אין להם הכנסות אלא יש להם הוצאות שממשיכות לגדול.

אבנר ורד: הדבר הזה התמלא בצורה מאוד מעניינת.

אבנר ורד: קודם כל, פנינו אל הבנקים הישירים והם פעלו בצורה טובה מאוד.

אבנר ורד: היו כאלה שנתנו הלוואות של 50, 30, מעבר למסגרות הקיימות.

אבנר ורד: הם לא רצו לתת נתונים.

אבנר ורד: משיחות אישיות ולהערכתי לפחות כ-5,000 עסקים קיבלו בנושא הזה, ואולי אפילו יותר.

אבנר ורד: מדובר על סכום של 150, 170 ואפילו 200 מיליון שקלים שהוזרם לשטח בצורה הזאת.

חיים אורון: הוא מדבר על עסק שבזמן המלחמה הוסיפו לו מסגרת אשראי של 50 אלף שקלים לארבעה חודשים והוא החזיר אותם.

יעקב ליצמן: אומר חבר הכנסת אורון שהבנקים נתנו הלוואה.

יעקב ליצמן: מי שממילא יש לו כסף ויכול להחזיר כסף, קיבל הלוואה.

יעקב ליצמן: זה לא שמעניין אותי כרגע.

יעקב ליצמן: אני מדבר על אלו שכמעט נפלו ושואל מה המצב לגביהם.

חיים אורון: מילת המפתח היא שיש הרבה מאוד עסקים שיכול להיות שהבנק לא נתן להם בצורה ישירה והם נמצאים כרגע במצב שחלק גדול בקריסה גם היום כי הם לא יכולים לקבל דרך הקרן.

אבנר ורד: צריך לראות את הדברים בפרופורציה.

אבנר ורד: המסלול שהמדינה קבעה נתן תרומה חשובה מאוד כי הוא בעצם העמיד מימון לאלה שהבנקים לא היו מוכנים להעמיד במסגרת שלהם.

אבנר ורד: ל-70 מיליון שקלים אלו הייתה חשיבות מרובה.

אבנר ורד: היה גם תקדים מאוד חיובי ליצירת קרן כזו באמצעות כל הבנקים, בהחלט הרבה בזכותה של אילנית.

אבנר ורד: גם שם הייתה מלחמה, גם שם יצאו אנשים למילואים, היא עבדה לבד והוציאה את זה לפועל.

אבנר ורד: הייתה לזה תרומה בקטע החיובי.

ראובן ריבלין: איך מתחלק הסיכון של הבנקים לעומת המדינה?

אבנר ורד: 70-30.

אבנר ורד: לפי המסלול שיצא לדרך, ערבות מדינה היא 70 אחוזים, כאשר הבנקים לא היו רשאים לבקש ביטחונות על ה-30 אחוזים.

אבנר ורד: הקרן בהחלט עזרה.

אבנר ורד: בשבוע שעבר שוחחתי עם שלושה מנהלי סניפי בנקים בקריית שמונה וקיבלתי נתונים.

אבנר ורד: אחד אמר שהדברים חזרו לקדמותם.

אבנר ורד: בשיחות עם בעלי עסקים אומרים שרק עכשיו מתחילים להרגיש את הקשיים מאחר שלא נכנסו הכנסות והם בקשיים.

אבנר ורד: בעקבות המלחמה, גם בקרן המדינה אנחנו מתחילים להרגיש פניות יותר רבות מהצפון.

ראובן ריבלין: הבוקר האזנתי לרדיו משעה 6:00 בבוקר ושמעתי שרבים מהעוסקים הזעירים – 51 אחוז מהעסקים הקטנים הם עסקים זעירים לחלוטין – ואני לא נכנס לנושאים שבוודאי הייתי מתייחס אליהם בוועדת הכלכלה – למעשה רק 1,400 קיבלו את הסיוע או יכולים היו לקבל את הסיוע.

ראובן ריבלין: העסקים בהם מדובר בסדר גודל של עסקים קטנים שהם גדולים, הוא מרכיב שמבחינת ההכנסה יש לו משמעות אבל מבחינת הנתח בשוק, הוא בטל.

ראובן ריבלין: הואיל ואותם אנשים עוסקים זעקו את זעקתם, אני מתאר לעצמי שמתוך 400 אלף – ש-1,400 מהם זכו לעזרה כזאת או אחרת - יש רבים שנמצאים במצוקה.

יעקב ליצמן: אותם 1,400 הם בצפון.

ראובן ריבלין: אני מוכרח לומר לכם שאני למדתי שכאשר אני ניגש לבנק והבנק שומע לי וגם מוכן לתת לי הלוואה, אני לא צריך את העזרה אם כי היא מועילה.

ראובן ריבלין: לעומת זאת, אם הבנק לא רוצה לשמוע לי, גם אם אני אביא את העזרה שיכולה להיות יד מושטת ועזרה חשובה לתקופה קצרה, אני כנראה לא אקבל את התנאים שהבנק מבקש כתנאי סף לקבלת ההלוואה.

ראובן ריבלין: יצא שאנחנו עוזרים רק לאלה שבאמת יכולים לעזור לעצמם ואיננו עוזרים לאותם אנשים שלמענם אנחנו מקימים את כל הדבר הנפלא הזה שנקרא הרשות לעסקים קטנים.

ראובן ריבלין: במהלך עניינים רגיל אנחנו עושים פיילוט ואנחנו לומדים, אבל בזמן המלחמה באנו לכאן ועלתה שאלה רצינית ביותר בפני ועדת הכספים והיא מה תהיה חלוקת האחריות או הסיכון בין הבנקים לבין הממשלה.

ראובן ריבלין: בהתחלה הייתה הצעה שאנחנו הבאנו את הממשלה לכלל שכנוע שהיא תיקח על עצמה 70 אחוזים כי אחרת הבנקים לא יוכלו להיעתר לאדם אחד.

ראובן ריבלין: והנה, גם ב-70 אחוזי אחריות, ה-30 אחוזים הם גם סיפור.

ראובן ריבלין: הבנקים הם בנקים ולא אגודות פילנטרופיות אלא גופים עסקיים שלא יכולים בשום פנים ואופן לעבוד מתוך הנחת עבודה שהם הולכים להפסיד.

ראובן ריבלין: באותה עת שאנחנו נזעקנו, נמצאנו במצב שבו למעשה לא יכולנו להושיע.

ראובן ריבלין: הזהירו אותנו בצורה מפורשת שאנחנו נותנים איזשהו מענה כביכול לצרה שהתרגשה עלינו ואותם אנשים יכולים לבוא לסף התמוטטות מסחרית.

ראובן ריבלין: אני רוצה לומר שזה לא רק נושא של חירום.

ראובן ריבלין: אנחנו ביקרנו בנתיבות והתברר ש-80 אחוזים מהמועסקים הם עוסקים זעירים או עסקים משפחתיים.

ראובן ריבלין: בנתיבות, למעט אותם מפעלים גדולים שהוקמו שם, רוב האנשים הם אנשים שעוסקים כעוסקים זעירים ועסקים משפחתיים.

ראובן ריבלין: הדבר הזה בא לידי ביטוי בפריפריה בצורה רצינית ביותר.

ראובן ריבלין: אנחנו נמצאים כאן כדי לנסות לשכנע את הממשלה מבחינת היקף הסיוע, אם כי לא הצלחנו.

ראובן ריבלין: ניסינו עם סגן ראש-הממשלה לבוא ולמלא אסמי מרכז ההשקעות בר, כמו גם המחקר והפיתוח, אבל לא הצלחנו משום שהממשלה בסדר העדיפויות שלה היום אינה יכולה להשקיע שנה נוספת בנושא הזה.

ראובן ריבלין: כאשר אנחנו מדברים על עסקים זעירים, חס וחלילה שלא נשלה את הציבור שהקמנו פה איזושהי מערכת שהיא באמת יכולה להושיט יד לכל אדם אשר מבקש להיות יזם בארץ הזאת, משום שהיכולת שלנו היא מוגבלת ביותר.

ראובן ריבלין: הלוואי שנגיע לאותם ימים – ואני לא רוצה להגדיר אותם, אבל אני מקבל כל הגדרה שתאמרו – ואני חושב שבעניין זה הגיע העת ברמה של ועדת הכספים לבוא ולדרוש תשובות הרבה יותר מדויקות לגבי התהליכים והתוצאות.

אליהו ישי: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, המשתתפים.

אליהו ישי: בעיניי זה יום חשוב מאוד.

אליהו ישי: מגדירים את העסקים הקטנים כעסקים קטנים, אבל לא תמיד אנחנו שמים לנגד עינינו את ההיקפים העצומים שיש לעסקים הקטנים.

אליהו ישי: בעיניי העסקים הקטנים מהווים את העסק הכי גדול של מדינת ישראל ושל עם ישראל.

אליהו ישי: כ-400 אלף עסקים קטנים ובינוניים שמהווים 1,2 מיליון עובדים, זה לא דבר קטן אלא דבר עצום.

אליהו ישי: זה בסיס חברתי איתן.

אליהו ישי: לא שמים לב ש-66 אחוזים מכלל העסקים בארץ מהווים העסקים הקטנים.

אליהו ישי: זה מהווה תרומה גדולה למשק.

אליהו ישי: יותר ויותר יש מודעות, יותר ויותר יש עבודה פרלמנטארית טובה בעניין הזה אבל אני חושב שהמהפכה האמיתית עדיין לא הגיעה.

אליהו ישי: הקמתי שני צוותי עבודה.

אליהו ישי: האחת, ועדה בשיתוף של משרד התעשייה והאוצר כדי לבחון איזה סטאטוס יהיה לעסקים הקטנים בעתיד, האם תהיה חברה ממשלתית, רשות בתוך המשרד, איך זה צריך לפעול ומה הדבר הנכון ביותר שיכול להביא לקידום, לפיתוח ולמהפכה אמיתית בכל מה שקשור בעסקים הקטנים.

אליהו ישי: הוועדה תסיים את עבודתה בקרוב מאוד ולאחר שנקבל את המלצותיה נראה איך אנחנו מתקדמים בנושא הזה.

אליהו ישי: אני מעריך שברגע שיהיה סיכום לוועדה ונקבל את ההמלצות, זה ייתן תנופה משמעותית ויחזק את המטרות החשובות, גם של הממשלה, גם של הכנסת ושל כל הארגונים שנמצאים כאן.

ראובן ריבלין: על איזה סדר גודל תקציבי אתה מדבר?

אליהו ישי: כרגע אני עדיין לא יכול לומר לך איזה סדר תקציבי.

ראובן ריבלין: אתה מדבר על סדר גודל תקציבי של מאות מיליוני שקלים?

ראובן ריבלין: אנחנו רוצים לעזור לך.

אליהו ישי: אני מאוד מכבד אותך.

אליהו ישי: אם אתה רוצה לנגח פוליטית, אנחנו נאבד את המטרה ונחטא לה.

ראובן ריבלין: חס וחלילה.

אליהו ישי: כמה כסף יהיה, כמה הממשלה מוכנה להקצות, את זה אנחנו מכירים ואין ויכוח.

אליהו ישי: בסך הכול לא עשינו מספיק.

אליהו ישי: גם אם השתדלנו ועשינו מאמצים אדירים, אבל אם אנחנו רוצים לקדם, לדחוף את זה ולהוביל את זה לתוצאות שאנחנו מאמינים בהן, צריך לעשות יותר.

אליהו ישי: אמרתי שהעסקים הקטנים בעיניי, אלה עסקים גדולים בהיבט הכלכלי והחברתי כי זה בסיס חברתי איתן.

אליהו ישי: אפשר לעשות מהפכה אמיתית במסגרת העסקים הקטנים ולכן אני בעד.

אליהו ישי: אגב, הפדיון הכללי שלהם הוא 280 מיליארד.

אליהו ישי: הממשלה תשתדל לעשות את המרב במסגרת המגבלות, חלק מחברי הכנסת יאמרו שזה לא מספיק, וזה בסדר גמור וטבעי.

אליהו ישי: אני מאמין שבמקרה הזה שיתוף הפעולה שיהיה בין האופוזיציה לקואליציה, בין הממשלה לבין הכנסת, לטובת העסק הגדול, זה יכול להביא למהפכה אמיתית.

אליהו ישי: אין ספק שזה ישפיע על הצמיחה, אין ספק שזה ישפיע על התעסוקה, יצמצם את הפערים החברתיים ואת האבטלה.

אליהו ישי: אני מאמין שניתן לחזק את עסקים הקטנים, באמצעות שינוי החקיקה ואכן יהיו הצעות חקיקה שאנחנו נרכז ונביא אותן ביחד, במקביל להצעות חוק פרטיות.

אליהו ישי: אני מניח שאפשר יהיה לגבש הצעה מוצלחת וטובה מאוד.

אליהו ישי: אין לי שום ספק שהדבר הזה יביא לצמיחה, לצמצם פערים חברתיים, לירידה באבטלה והדבר הזה באמת חשוב.

אליהו ישי: כולם מאמינים בדבר הזה אבל יש חילוקי דעות איך עושים את זה, מה עושים, כמה כסף משקיעים, כמה האוצר יהיה לשנות חקיקה כי אני למשל הייתי מוריד את המע"מ מהעסקים הקטנים והייתי משנה את תזרים המזומנים שם כי אני מאמין בזה מאוד.

אליהו ישי: אני בפירוש אומר שההקלה בכל מיני אלמנטים – מע"מ, מיסים – תעזור.

אליהו ישי: אפשר למשל לבוא עם פיילוט, עם מודל, כאשר ניתנת העזרה במסגרת הפיילוט ולראות את התוצאה.

אליהו ישי: אני מאמין שהצעת החוק שנגבש, הדיונים הפנימיים שלנו יחד עם העבודה הטובה של חברי ועדת הכספים וחברי הכנסת שפועלים בנושא ומקדמים אותו, יעשו משהו.

אליהו ישי: מטבע הדברים כל אחד מושך לכיוון אחר, וכאשר אין אחידות בדעה או בהצעה, מטבע הדברים זה נופל ובסופו של דבר זה הופך להיות חסר תוכן.

אליהו ישי: אני מאמין שהדיון הזה שאנחנו מקיימים היום יביא לתפנית עניינית ואני משוכנע שבשיתוף פעולה של הממשלה – לפחות אתי כמי שעומד בראש המשרד – נוכל להביא לצמצום הפערים החברתיים, להורדת האבטלה, להגדלת הצמיחה במשק.

אליהו ישי: דווקא בעסק הגדול הזה שנקרא עסקים קטנים, אין לי ספק שהדבר הזה יביא ברכה.

אליהו ישי: צריך להיות שיתוף פעולה אמיתי במסגרת האפשרויות שיש ולהתחיל ביחד ואז אין ספק שבשנה הבאה כאשר נתכנס ביום הזה נוכל לבוא ולהצביע על הישגים משמעותיים ועל תוצאות שנעשו בשיתוף פעולה של כל הבית הזה.

חיים אורון: אני מצרף את ברכותיי לכל אלו שבירכו על קיום היום הזה.

חיים אורון: אדוני השר, יש לך אפשרות בסעיף הזה להתחרות על פרס נובל כי השנה קיבל פרס נובל לכלכלה אדם שיצר מסגרת לעסקים קטנים בבנגלדש.

חיים אורון: הוא יצר מסגרת אשראי לעסקים קטנים, ואפילו זעירים במונחים שלנו, והוא קיבל על זה פרס נובל.

חיים אורון: לשמחתי אנחנו לא צריכים להעתיק את בנגלדש, אבל אני מציע לך לנסות להעתיק את שוודיה.

חיים אורון: אני רואה מתוך החומר שהוגש לנו – וכל פעם אני מברך את מרכז המחקר והמידע על החומר מאיר העיניים שהוא מגיש לנו – שהמבחן של כמה עסקים קטנים שעובדים מעל שנתיים הוא מבחן קריטי לכל מה שמצוי בתחום הזה.

חיים אורון: הפער בין שוודיה לבין ישראל הוא פער של כמה מאות אחוזים, כי זה לא הפער בין 88 אחוזים ששורדים לעומת 58 אחוזים ששורדים, אלא אפשר לראות בכמה הפער הזה גדול.

חיים אורון: אין כאן מחלוקת על הצורך לעודד את הסקטור הזה.

חיים אורון: אני חושב שהשימוש במושג עסקים קטנים כאן הוא קצת מטעה ולכן בראשית הישיבה שאלתי למה מתכוונים.

חיים אורון: אולי השם לא נעים או לא יפה, ואגב, אני לא יודע למה.

חיים אורון: אנחנו מדברים על עסקים זעירים, עסקים של 25-50 מיליון שקלים, אין בעיה, אבל נדמה לי שלא בהם אנחנו עוסקים.

חיים אורון: אנחנו לא מדברים על העסקים של ה-25 מיליון שקלים עם 50 עובדים כי שם לא נמצאת הבעיה הגדולה.

חיים אורון: הזכירו את נתיבות, את שדרות ואת קריית שמונה, אבל צריך להזכיר גם את תל-אביב עם עסקים שם מועסקים 3, 5, 7 עובדים והם לא מגיעים למחזור כזה גדול ולא מצליחים לעבור את הסטרט – וזה לא הסטרט-אפ - הראשון שאיכשהו מייצב אותם ואז הם צונחים באופן איטי.

חיים אורון: יכול להיות אני טועה ויש כאן אנשים שמכירים את זה טוב ממני, אבל נדמה לי שאני לא טועה.

חיים אורון: מדובר על המסגרות הללו שעוסקים בכל מגוון התחומים במשק, ממלאכה, תעשייה זעירה, דרך שירותים שונים שסדרי הגודל שלהם יותר קטנים מאשר מופיע כאן ואלה מהווים את הבעיה הקשה שלנו מבחינת היכולת להחזיק תקורה על המבנה הזה, וגם תקורה של ראיית חשבון, של ייעוץ כלכלי ותקורות אחרות, והיכולת לעמוד במבחן מול המערכת של התחרות על האשראי מול המערכת הבנקאית.

חיים אורון: יש דבר שלכאורה יכול היה להיות מאוד קצר והמשמעות שלו היא תוספת של 16.5 אחוזים למחזור.

חיים אורון: אני נגד פטורים ממע"מ.

חיים אורון: אני לא מציע במדינת ישראל לתת פטור ממע"מ, אבל בוא נעשה דבר הרבה יותר מתקדם.

חיים אורון: בוא נאמר שעוסק עד גובה מסוים ישלם מע"מ רק ברגע שהוא קיבל את התמורה ולא ישלם את המע"מ בחודש הוצאת החשבונית.

חיים אורון: יכול להיות שמה שאמרתי כאן הוא לא מספיק, יכול להיות שיבואו אנשי מינהל המיסים ויאמרו שאוסיף עוד קריטריון.

חיים אורון: אבל אני מכיר, גם מניסיון וגם מתוך היכרות עם מערכות כאלה, שאם האיש היה יודע שב-15 בחודש הוא לא צריך לשלם את המע"מ, גם כשהוא לא קיבל חלק מההכנסות, זה היה עוזר לו.

חיים אורון: אם זה קטע שהיו מחליטים עליו עכשיו בטווח מהיר, לדעתי הוא יוצר עוד 10-12 אחוזים נתח אשראי מבלי שהוא הלך לבנק לבקש אותו.

חיים אורון: אי אפשר לבקש מהבנקים שיהיו שוק חופשי ולומר להם שיהיו ממשלה כי הם לא יודעים לעשות את זה, והם גם לא רוצים לעשות את זה.

חיים אורון: כולנו רואים את הפרסומים.

חיים אורון: הקטע הכי רווחי לבנקאי, הם העסקים הקטנים.

חיים אורון: משקי הבית הם שבויים ומשלמים הכי הרבה, העסקים הגדולים, יש להם אלטרנטיבות והבנקים רודפים אחריהם, מי שתקוע הם העסקים הקטנים.

חיים אורון: אם אני מנהל בנק, לא מנהל סניף בנק בקריית שמונה, ואני צריך בסוף הרבעון לתת דוח.

חיים אורון: בסעיף הזה אני אוכל להראות שיש תמורה לכסף שלי.

חיים אורון: זה מקום שהמדינה צריכה להיכנס אליו וזה דיון שנמשך שנים ולא מתרחש רק החודש.

חיים אורון: עם כל הכבוד לקרנות, קחו את בנק הדואר – וסליחה שתפסתי הלך רוח כזה – ותאמרו שזה הבנק של המדינה לעסקים קטנים, הוא כבר קיים ויש לו רישיון בנק, תאמרו לו שאתם נותנים לו ערבות.

חיים אורון: אל תפריטו אותו, אל תאמרו לבעלי המניות שאתם נותנים תשואה כי 12 אחוזים על ההון העצמי לא מספיקה כי בעולם יש 20 אחוזים תשואה להון העצמי, ותאמרו לו שיתחיל לתת כסף לעסקים קטנים.

חיים אורון: אם לא ילכו במסלולים כאלה אחת לכמה שבועות או אחת לכמה חודשים נדון בנושא.

חיים אורון: עכשיו אנחנו יחסית בתקופה טובה כי יש צמיחה במשק ואנחנו לא במשבר שקורה אחת לכמה שנים.

חיים אורון: אם המספר נכון, 42 אחוזים עסקים שלא שורדים שנתיים, לגבי הרבה מאוד אנשים זו קטסטרופה.

חיים אורון: כאן זה מופיע כמספר אבל לגבי הרבה מאוד אנשים זאת קטסטרופה.

חיים אורון: מדובר באנשים שלקחו את כל חסכונותיהם, למדו את התחום, לקחו כסף מהמשפחה וכל העסק נפל.

חיים אורון: פה זה מופיע באחוזים, אבל כמעט חצי נכנסים לעסק הזה ולא מסיימים את השנתיים.

חיים אורון: אני לא מדבר על גנבים שכל שנתיים שורפים עסק ומשאירים חובות.

חיים אורון: לכן הצורך ליצור את המערכת העוטפת הזאת – גם של הייעוץ, גם של החניכה, גם כל המסלולים האלה של מט"י – הוא חלק מרכזי בכל הנושא הזה.

אמנון כהן: אדוני השר, אדוני יושב-ראש הוועדה, יושב-ראש השדולה, ברכות על היום.

אמנון כהן: אדוני יושב-ראש השדולה, יש לך הרבה עבודה כי בנושא הזה לא טיפלו טיפול שורש במשך זמן רב.

אמנון כהן: כל הנושא של העסקים הקטנים, רישוי של עסקים קטנים יעבור מהפיכה.

אמנון כהן: תארו לעצמכם שאם רוצים לפתוח היום עסק, צריך לעבור בין 7-8 גופים במשרדי ממשלה כדי לקבל רישיון ובסופו של דבר יש כאלה שמתייאשים כי לפעמים זה אורך חודשים רבים ויוצא שלפעמים העסק פועל ללא רישיון.

אמנון כהן: מעל 50 אחוזים קטנים ובינוניים עובדים ללא רישיון וזה מאחר שהמדינה מקשה על הקריטריונים והם לא יכולים לקבל את רישיון העסק.

אמנון כהן: בנושא האשראי, כולנו יודעים את המצב הקיים ואת ריכוזיות הבנקים, כאשר 93 אחוזים מההשקעות בישראל מחולקות באופן לא הוגן.

אמנון כהן: 71 אחוזים מכלל האשראי במשק ניתן לאחוז אחד מהלווים.

אמנון כהן: השר ציין ש-60 אחוזים מהמועסקים במגזר העסקי מועסקים בעסקים קטנים ובינוניים ומדובר ב-1,2 מיליון אנשים אבל הם זוכים לחמישית מהאשראי הקיים.

אמנון כהן: עד שלא יוכיחו שיש להם את כל הכסף, שיש להם את כל הביטחונות, הם לא מקבלים אשראי.

אמנון כהן: בעל עסק גדול שרוצה לקבל הלוואה גדולה מאוד, נותנים לו.

אמנון כהן: לא פעם אנחנו שומעים שהחובות האבודים של הבנקים הם של הגופים הגדולים שלא יכולים להחזיר את ההלוואה, אבל בסופו של דבר הבנקים מקבלים את הכסף ממשקי הבית ומהעסקים הקטנים האלה שמגלגלים עליהם את כל ההוצאות.

אמנון כהן: אדוני היושב-ראש, יש לי הצעת חוק שאני מקדם בוועדת הכלכלה בנושא של חתמים במעבר מבנק לבנק למשקי הבית ואני אציע את זה גם לעסקים קטנים.

אמנון כהן: עסק שירצה לעבור מבנק לבנק, יצטרך לקבל החלטה שביום אחד הוא יוכל לעבור לבנק אחר, ובאותו יום הוא מעביר את כל מה שהוא צריך להעביר, והבנק הקולט יעשה עבורו את כל הפעילות.

אמנון כהן: למעשה המטרה היא הגדלת התחרות בין הבנקים וכדי שהבנקים ייתנו אשראי ויתחשבו בעסקים האלה במטרה לשמור אותם אצלם.

אמנון כהן: כמובן אני אשתף פעולה עם כל נושא שיוחלט בשדולה כדי לקדם את העסקים הקטנים במדינת ישראל.

בועז רדי: גם אני מצטרף לאיחולים ולברכות.

בועז רדי: אני לא מוכן לקבל את האמירות שנאמרות ש-93 אחוזים מהאשראי ניתן בצורה לא הוגנת או שהבנקים לא נותנים להעביר.

בועז רדי: אני כמובן מייצג את הבנק שלי, את בנק הפועלים, אבל גם בוועדה הזאת צריך להיות מסודרים.

בועז רדי: גם האמירה שרוב הרווחים באים ממשקי בית, חד משמעית היא לא נכונה ואנחנו ניגע בזה בוועדת הכלכלה.

בועז רדי: אני רוצה שאף אחד לא יחשוב שזה נכון, כי זה לא נכון.

בועז רדי: אנחנו נתנו שני-שליש, ואולי אפילו למעלה מזה, מ-1,400 ההלוואות שניתנו.

בועז רדי: אנחנו נתנו קרוב ל-1,000.

בועז רדי: נתנו יותר מחלקנו בשוק.

בועז רדי: לכן אני יכול לומר שהיינו קצת יותר ליברליים בעניין הזה, אבל יש שלוש סיבות מרכזיות שניתנו פחות הלוואות ממה שחשבתם שיינתנו.

בועז רדי: אם אני לא טועה באחד הדיונים בוועדת הכספים אמרתי שלא יינתנו הרבה.

בועז רדי: סיבה ראשונה שאולי לא פופולארי לומר אותה, אבל אני אומר אותה מהנתונים המקרו כלכליים שלנו, ואלה לא נתונים ספציפיים של גורם כזה או אחר, והיא הקטסטרופה הכלכלית לא הייתה נוראית.

בועז רדי: זאת אומרת, אם היה עסק שהיה חמש דקות לפני קריסה לפני המלחמה, יכול להיות שהמלחמה נתנה לו את המכה האחרונה, אבל עסקים שהיו במצב סביר, המלחמה הייתה מעין ירידה, אבל אחרי כן הם חזרו חזרה למצבם הקודם.

בועז רדי: אני לא מדבר על עסק כזה או אחר, אלא על נתוני מקרו.

בועז רדי: אנחנו לא רואים נתונים של קריסה של סקטורים מסוימים או באזורים מסוימים.

בועז רדי: זה נכון שיש נפילות אבל לא ברמה מקרו-כלכלית.

בועז רדי: צריך לזכור – וזה לשאלתו של חבר הכנסת ריבלין – ואמרנו זאת גם בישיבות הקודמות, שההלוואה שנתנה המדינה היא הלוואה פארי-פסו.

ראובן ריבלין: מצ'ינג.

בועז רדי: פארי-פסו, משמעותו, ברגע שנופל השקל הראשון זה לא 30-70 אלא 30 אגורות מהשקל הראשון אנחנו ו-70 אגורות המדינה.

בועז רדי: באותה הלוואה, כפי שאישרתם, אנחנו חייבים לבדוק את ההלוואה כאילו זו הלוואה שנתנו את כולה כי המדינה לא יכולה לבדוק.

בועז רדי: אנחנו בודקים וזה בסדר גמור.

בועז רדי: בא בן אדם לבנק ואנחנו צריכים לבדוק אותו, ואנחנו יודעים שמהשקל הראשון אנחנו מפסידים.

בועז רדי: לכן אמרתי לכם באחד הדיונים שיש דרכים אחרות שכבר נוסו.

בועז רדי: למשל, יכולה לבוא המדינה – ועדת הכספים - ולומר שהיא מעמידה סכום, נניח 100 מיליון שקלים, והיא עושה מכרז בין הבנקים לשם התחרות על מכפלה.

בועז רדי: זאת אומרת, היא נותנת את התנאים והיא אומרת שיש מכפלה מסוימת.

בועז רדי: אם למשל מי שנותן את המכפלה הכי גדולה מכספי הבנק, הוא זוכה.

בועז רדי: אז המדינה שמה 100 והבנק הזוכה שם עוד 500, אבל הכסף הראשון שנופל הוא של המדינה – אני אומר את זה כדי לא יהיו אי הבנות ואני יודע שהחשב הכללי בדרך כלל לא אוהב את זה – כלומר, עד שאין 100 מיליון שקלים נפילות, הבנק לא רואה אצלו הפסד.

בועז רדי: אם זה מה שיקרה, המכפילים יהיו הרבה יותר גדולים על אותו סכום, אבל המדינה תיקח סיכון הרבה יותר גבוה.

בועז רדי: לא תפקידי להציע לכם הצעות, אבל נשאלתי ולכן אני עונה.

בועז רדי: הצעה כזו כבר עלתה אבל לא התקבלה.

בועז רדי: צריך להבין למה כל כך מעט עסקים קטנים פנו.

בועז רדי: כאשר בא בן אדם ושואל את הפקיד מה התנאים, אם הוא אומר שהוא לא צריך, אנחנו לא רושמים אותו ולכן קשה לדעת כמה אנשים ביקשו הלוואה.

בועז רדי: בתקופת המלחמה וגם אחריה הייתי לפחות 4 פעמים בצפון כדי לדעת מה קורה וכמות בעלי העסקים שהגישו וקיבלו תשובה שלילית היא נמוכה.

בועז רדי: אני לא יודע את המספר, אבל כמות בעלי העסקים שהגישו – ואני מדבר רק בשם הבנק שלי – לא הייתה גבוהה.

בועז רדי: הסיבה הנוספת היא שהבנקים נתנו עוד סוגי הלוואות.

בועז רדי: אנחנו נתנו עוד 6-7 סוגי הלוואות.

בועז רדי: למשל מילואימניק שיצא למילואים, אם הוא מהצפון או לא, קיבל הלוואה בריבית נמוכה או בתנאים טובים.

בועז רדי: זאת אומרת, היו מוצרים נוספים ואפשר לבדוק את זה סטטיסטית.

בועז רדי: עוד חצי שנה נוכל לבדוק אם בצפון היו יותר קריסות מאשר היו במרכז הארץ ואני חושב שהתשובה היא לא.

בועז רדי: אני חושב שהשיטה של פארי-פסו היא שיטה נוחה.

בועז רדי: אמר פה מישהו שלא מצפים מהבנקים להיות פילנטרופיים ולכן השיטה של פארי-פסו היא שיטה אבל היא פחות פותחת את הדלת.

אורית נוקד: כחברת השדולה וכחברת ועדת הכספים אני מברכת על קיום הדיון ביום הזה.

אורית נוקד: אני מאמינה שעסקים קטנים מהווים מנוף לצמיחה, במיוחד כאשר אנחנו שומעים את הנתונים ורואים שהעסקים האלה מהווים מקום תעסוקה.

אורית נוקד: לגבי האשראי.

אורית נוקד: כולנו קראנו בסוף השבוע את דבריו של נגיד בנק ישראל לגבי החברות הגדולות שמקבלות אשראי בתנאים טובים מאוד ומישהו אחר משלם על כך.

אורית נוקד: הוא במפורש אמר שיש כאן סבסוד צולב.

אורית נוקד: אני מעריכה שהוא יודע על מה הוא מדבר ולכן אני חושבת שצריך לדרוש דיווח מהבנקים על כל ההלוואות שהם נותנים כדי לדעת בדיוק מה המצב.

יעקב ליצמן: אני מבין שזה עסק פרטי.

יעקב ליצמן: אם הם רוצים להתנדב לתת את הפרטים, זה בסדר.

אורית נוקד: בוועדת העבודה והרווחה נדונה הצעת חוק של חבר הכנסת יורי שטרן, של סטס מיסז'ניקוב, של דוד טל ושלי לגבי דמי אבטלה ושם למדנו שכאשר מוקמת ועדה – ובביטוח הלאומי הוקמה ועדה – חולפות למעלה משנתיים ועדיין אין עמדה.

אורית נוקד: אני מאוד מקווה שאותן ועדות ששר התעשייה מקים ייתנו את ההמלצות שלהן בזמן.

אורית נוקד: לגבי הפטור מהמע"מ שהוזכר כאן.

אורית נוקד: אני לא חושבת שהצעה כזאת יכולה להיות ריאלית בשל העלות הגדולה, אבל יחד עם זאת יש לי הצעת חוק שקיבלה את אישור הממשלה לדחות את תשלום המע"מ או עד למועד התמורה או לפחות ב-180 ימים ודבר כזה צריך לקדם.

אורית נוקד: כאשר מדברים על 400 אלף עסקים קטנים, וכמובן צריך להבדיל בין הזעירים והבינוניים, אני מבקשת לדעת מה שיעור העסקים שיש לנשים, למיעוטים ולעולים.

אורית נוקד: אולי מישהו כאן יוכל לתת לי תשובה.

אבי פייגנבאום: אין לי עניין להתעמת עם המערכת הבנקאית.

אבי פייגנבאום: אנחנו מדברים על אנשים שצריכים להתפרנס.

אבי פייגנבאום: אני לא מדבר לא על מקרו ולא על מיקרו אלא על אנשים, על משפחות ואנשים שצריכים פרנסה.

אבי פייגנבאום: לכן עם כל הכבוד למספרים ולאחוזים, אנחנו רואים את האנשים בעיניים.

אבי פייגנבאום: ראינו את אותם אנשים שחיכו לנו תחת טילים, ליד הדלת של המשרד, לפני שפתחנו אותו, כי המערכת הבנקאית לא סיפקה להם את התשובות, כי הגבילו אותם בבנק תוך כדי הלחימה, החזירו להם שיקים ולכן עם כל הכבוד לקרנות שמנוהלות דרך הבנקים, אנחנו נאלצנו – בזכות אנשים טובים מאמריקה – להקים קרן חירום עם הלוואות מיידיות ללא ריבית, עד 50 אלף שקלים.

אבי פייגנבאום: היה נוהל זריז מהיר, תביא ערב אחד, קח את ההלוואה.

יעקב ליצמן: מה זה אנחנו?

אבי פייגנבאום: מט"י חיפה.

אבי פייגנבאום: נתנו כבר כ-300 הלוואות בסך של כ-10 מיליון שקלים.

אבי פייגנבאום: השר והמערכת של משרד התעשייה מכירה את הדבר.

אבי פייגנבאום: אני יכול לומר שרק עכשיו סיימנו לתת לכ-300 עסקים הלוואות מהקרן הזאת ועוד מקרנות אחרות שהן דרך המערכת הבנקאית.

אבי פייגנבאום: המערכת הבנקאית לא נותנת הלוואה למי שהוא בבעיה והוא מסומן על-ידי הבנקים.

אבי פייגנבאום: הכסף הוא מאוד חשוב בעיקר לנושא תזרימי כאשר מדובר במלחמה, כאשר אנשים עוזבים את הבית תרתי משמע, גולים בארצם, נמצאים במקום אחר.

אבי פייגנבאום: אפס הכנסות וההוצאות הקבועות נמשכות.

אבי פייגנבאום: אני רוצה לראות מי מחזיק מעמד כך.

אבי פייגנבאום: יש מקומות שכן היו ידידותיים כלפי האנשים האלה, פרסו להם תשלומים, אבל לצערי רבים אחרים לא היו כאלה.

אבי פייגנבאום: כמובן שאני מצטרף לכל הברכות.

אבי פייגנבאום: הדיון מאוד חשוב, אבל בתנאי אחד, שהתוצאה שלו תהיה מעשית ומוחשית.

אבי פייגנבאום: כדי שהיא תהיה כזאת, צריכים לקרות שלושה דברים.

אבי פייגנבאום: 1.

אבי פייגנבאום: כסף זה דבר חשוב, אבל זה לא הדבר היחיד.

אבי פייגנבאום: הכסף צריך להינתן בשכל.

אבי פייגנבאום: כדי שיינתן בשכל, מאחר שבאמת יש בעיות ניהוליות בעסקים שהן גורם מרכזי בבעיות של עסקים קטנים, צריך לתמוך בהם בכל מה שקשור במבנה המקצועי האישי, כדי לחזק את נקודות החולשה, ללמד אותם איך לדבר עם הבנק, איך לנהל משא ומתן עם הבנק, איך לנהל תזרים מזומנים, איך לתמחר וכל הדברים האלה.

אבי פייגנבאום: לשם כך צריך פרויקט מהסוג של החונכות שלצערי מוקפא כבר בשנה השנייה עם הפסקות קטנות, וזה דבר שחייב להיפסק כי זה כלי מרכזי בהצלה של עסקים קטנים.

אבי פייגנבאום: 2.

אבי פייגנבאום: הדרכה עסקית למתן וחיזוק מיומנויות בניהול העסקי.

אבי פייגנבאום: 3.

אבי פייגנבאום: גיבוי בקרן הלוואות חוץ-בנקאית ושליטת השטח.

אבי פייגנבאום: מי שמסומן בבנק כי חזר לו שיק, לא יקבל הלוואה.

אבי פייגנבאום: אני מספר לכם על קרן שהקמנו במימון תרומות מארצות-הברית.

אבי פייגנבאום: אני מוכרח לומר לכם שכולם מחזירים את ההלוואות.

חיים אורון: אתה אומר קרן ממשלתית חוץ-בנקאית.

אבי פייגנבאום: כואב לי שהדודים בבוסטון הבינו אותי יותר מהר מאשר האחים שלי בתל-אביב ובירושלים.

ראובן ריבלין: אם אני אבוא, אתה לא תיתן לי הלוואה.

אבי פייגנבאום: אני לוקח סיכונים.

אבי פייגנבאום: גם לקוח מוגבל מקבל אצלי הלוואה.

אבי פייגנבאום: אני אשמח אם תבוא לבקר ואני אראה לך איך זה נעשה.

אבי פייגנבאום: כדי שכל זה ימשיך לקרות ושהעסקים לא רק ישתקמו אלא גם יצמחו ויגדלו יותר, חייבים לחזק את גופי השטח.

אבי פייגנבאום: גופי הטח קיימים היום בזכות יוזמה שלהם ובזכות זה שהם יודעים לקחת נדבות מכל מיני גופים, וכך הם עוזרים.

אבי פייגנבאום: צריך לעגן את הדברים בחקיקה.

שלי יחימוביץ': לפי הנתונים של מרכז המידע והמחקר של הכנסת, 56 אחוזים מהמגזר העסקי הם עסקים קטנים ואילו בארצות המפותחות מדובר בשני-שליש, שזה יותר מאשר אצלנו.

שלי יחימוביץ': המשמעות של זה היא אחת, שהמשק שלנו הוא יותר ריכוזי מאשר המשק בארצות המפותחות.

שלי יחימוביץ': הסיוע לעסקים קטנים הוא לא עניין פילנטרופי אלא עניין לאומי ראשון במעלה כי העניין שלנו הוא במשק פחות ריכוזי, אבל נכון להיום המשק שלנו הוא ריכוזי.

שלי יחימוביץ': ברגע שיש יותר עסקים קטנים, יש יותר עסקים , אין תיאומי מחירים בקריצת עין, ואין שיתופי פעולה שמזיקים לצרכן.

שלי יחימוביץ': כאשר יש הרבה עסקים קטנים, חנות מכולת לא יכולה להיות גם בעלים של זכיינית בערוץ 2 למשל.

שלי יחימוביץ': משק פחות ריכוזי הוא אינטרס ראשון במעלה, ולכן האינטרס שלנו לעזור לעסקים הקטנים הוא אינטרס ראשון במעלה.

שלי יחימוביץ': אין שום ספק שהנגישות לאשראי היא העניין הקשה והמורכב ביותר, וגם כאן אני לא מבינה את ההיגיון.

שלי יחימוביץ': שוו בנפשכם ש-700 מיליון שקלים - ותקנו אותי אם אני טועה – שהועמדו בשעתו לרשותו של גד זאבי בלי בטוחות, שאחר כך כבר הפכו לחובות מסופקים, במקום ה-700 מיליון האלה לאדם אחד בלי בטוחות, היו מחלקים ל-700 עוסקים קטנים, מיליון לכל עסק.

שלי יחימוביץ': הרי יש בזה גם הרבה יותר היגיון כלכלי, אבל כל ההיגיון מלכתחילה הוא מעוות וכל המשק שלנו נוהה לכיוון הריכוזיות.

שלי יחימוביץ': אני לא יודעת איך עושים את זה, אבל אני יודעת שזה חייב להיות ממשלתי וזה חייב להיות אינטרס לאומי ראשון במעלה.

שלי יחימוביץ': הרעיון שזרק חיים אורון להפוך את בנק הדואר לבנק האשראי לעסקים קטנים הוא רעיון מעולה, אבל לפני שהוא יתבצע צריך להחליט שבנק הדואר לא יופרט.

שלי יחימוביץ': צריכה להיות יד ממשלתית מכוונת בעניין הזה.

שלי יחימוביץ': זה נשמע לי רעיון מצוין ששווה לגלגל אותו ולבחון אותו ביתר יסודיות.

שלי יחימוביץ': יש לי איזה נושא שהיושב-ראש ישמח לשמוע אותו, ואני שמחה להעלות אותו דווקא משום שאני אדם חילוני לחלוטין.

שלי יחימוביץ': אני חושבת שאחד הקשיים הגדולים, אחת המכשלות הגדולות, אחד החסמים הגדולים, אחד הגורמים המפריעים לעסקים הקטנים הוא פתיחת הקניונים והעסקים הגדולים בשבתות.

שלי יחימוביץ': יש כאן תחרות בלתי הוגנת בעליל.

שלי יחימוביץ': קניון שנפתח בשבת, הבעלים של אותו קניון לא בא לעבוד בשבת אלא העובדים שלו עובדים, ואילו עסק קטן שגם לו היה מקבל היתר ורישיון לעבוד בשבת, הבעלים היו צריכים להגיע לעבודה.

שלי יחימוביץ': העסקים הקטנים, בעיקר החנויות הקטנות, הם חלק מהמרקם העירוני הקהילתי של הערים הגדולות.

שלי יחימוביץ': הקניונים הגדולים נפתחים מחוץ לעיר ויש כאן תחרות בלתי הוגנת בעליל, כיוון שמי שיקנה נעלי ספורט לילד שלו בשבת בקניון, לא יבוא במהלך השבוע למרכז העירוני וירכוש את הנעליים האלה בחנות נעליים קטנה.

שלי יחימוביץ': יש כאן פגיעה אנושה ואינטנסיבית בעסקים הקטנים והמגמה הזו הולכת ומתרחבת וזו שוב אותה מגמה של ריכוזיות, כי מי פותח את הקניון הגדול?

שלי יחימוביץ': לא המשפחה, לא הבעל ואשתו והילד שעוזר להם בחנות.

שלי יחימוביץ': לו העסקים הקטנים היו מקבלים היתר להיפתח בשבתות, מבחינתם זה אומר שאין להם את יום המנוחה כי שוב המשפחה הקטנה והמצומצמת באה ופותחת את החנות בשבת, שעה שבקניון מדובר בעסק גדול והבעלים הולכים בשבת לשחק סקווש או מה שזה לא יהיה.

שלי יחימוביץ': לכן אני חושבת שכאשר אנחנו בוחנים את מצבם של העסקים הקטנים, בפירוש אנחנו צריכים שלא להתעלם, למרות הרגישויות הפוליטיות הרבות, למרות שזה לא פופולארי בקרב חברי כנסת מהמפלגות החילוניות בגלל קהלן הפוטנציאלי, צריך בפירוש לתת את הדעת לעניין הזה של פתיחת עסקים בשבתות שגורם נזק ישיר לעסקים הקטנים.

יעקב ליצמן: אני חייב להזכיר לך שאברהם בירבנאום – יושב –ראש הסוחרים בירושלים - לא חרדי ולא דתי והוא מתריע על זה אין ספור פעמים, אבל לצערי לא שומעים לו.

יעקב ליצמן: הוא לא מדבר על הנושא הזה מנקודת מבט דתית והלכתית אלא הוא אומר שזה הורס את החנויות הקטנות וגורם להן נזק.

יעקב ליצמן: מבחינת השבת, ברור לכם שאני חושב שהשבת שומרת עלינו והיא תשמור על מי ששומר את השבת.

מרדכי שפירא: אנחנו חייבים להפסיק לשאול כל פעם את הבנקים מה הם עושים כי מהם לא יבוא השינוי.

מרדכי שפירא: מה שאמר מנהל מט"י חיפה הוא נכון.

מרדכי שפירא: הבנקים ככל הנראה לא יכולים לתת פתרון, לא לעסקים בשעת חירום כמו בשעת המלחמה בצפון.

מרדכי שפירא: הם עובדים לפי כללים שלהם כי הם גורם עסקי.

מרדכי שפירא: הפתרון צריך להיות ליצור תחרות על הכסף מול הבנקים העסקיים שיהיה אשראי לעסקים הקטנים.

מרדכי שפירא: זאת אומרת, צריך שהבנקים יראו שיש להם תחרות מול גוף שיכול לתת אשראי לעסקים קטנים בצורה זמינה וישירה, ואני בהחלט חושב שמה שאמר חבר הכנסת אורון הוא בבחינת חשיבה נכונה.

מרדכי שפירא: גם הבנקים הבינו שאפשר לעשות כסף מעסקים קטנים.

מרדכי שפירא: הבנקים יעשו מה שהם יודעים לעשות, אבל המאמץ צריך להיות מציאת אלטרנטיבה תחרותית.

יעקב ליצמן: צריך לשבור מונפול ואני לא אומר שיש מונפול כי אני לא יודע מה קורה בין הבנקים.

יעקב ליצמן: להצעתו של חיים אורון, יש לי רושם שלא בנק הדואר יהיה הבנק שיזכה.

מרדכי שפירא: אתמול קראנו ב"גלובס" שיש היום מגמה בארץ להקים בנקים קטנים.

מרדכי שפירא: בשורה התחתונה, בואו נעזוב את הבנקים.

מרדכי שפירא: באמצעות ועדת המשנה של חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, ויש לו רעיונות טובים, צריך לחפש מקורות אלטרנטיביים.

מרדכי שפירא: בעולם יש רעיונות ואפשר ביחד לבדוק את הדברים.

מרדכי שפירא: אני רוצה שמנהל הסניף בנהרייה יתחיל להבין שהוא צריך לרוץ אחרי העסק הקטן.

הנרי ביטון: בנק לאומי העמיד הלוואות דווקא בזמן הנכון.

הנרי ביטון: בזמן האירועים הועמדו הלוואות לעסקים קטנים בתנאים הרבה יותר טובים.

הנרי ביטון: לא בכדי רמת ההלוואות בערבות מדינה לא היו גבוהות.

הנרי ביטון: אנחנו לא מכירים כמעט מקרים שסורבו.

הנרי ביטון: אני חושב שהיינו בזמן הנכון והעמדנו הלוואות.

הנרי ביטון: יש לנו גם אחריות לעסקים ולא בכדי אנחנו קובעים משמעת עסקית.

הנרי ביטון: זה בוודאי מבטיח אותנו וזה מבטיח גם את העסקים.

ירון נוידרפר: אני רוצה לספר לכם על הפעילות של הסוכנות היהודית.

ירון נוידרפר: מעבר לפעילות השוטפת, מיליוני דולרים שמגיעים מקרנות של העם היהודי מצפון אמריקה ומהעולם, אנחנו עוזרים לעסקים קטנים.

ירון נוידרפר: בעקבות המלחמה בצפון, הסוכנות היהודית, באמצעות כספים של הקהילות בצפון אמריקה, משקיעה במיידי כ-90 מיליון שקלים בעסקים קטנים.

ירון נוידרפר: אם להתייחס לדברי האדון הנכבד ממט"י חיפה, אנחנו נעשה את זה בשלושה מישורים: 1.

ירון נוידרפר: מישור אחד שהיה עוד בזמן המלחמה, כ-2.5 מיליון דולר הוענקו כמענקים לעסקים זעירים וזה בלי בירוקרטיה ובמסלול מהיר ובמסלול שכולם יכלו ליהנות ממנו.

ירון נוידרפר: 2.

ירון נוידרפר: מישור של הלוואות לעסקים קטנים שמתחיל בימים אלה באמצעות גופים בנקאיים וחוץ-בנקאיים, שוב, באמצעות הסוכנות היהודית.

ירון נוידרפר: 3.

ירון נוידרפר: מישור חשוב מאוד שכבר הועלה כאן הוא נושא הליווי שניתן לעסקים קטנים וכאן הסוכנות למעשה תצרף לשורותיה ארגונים קיימים שיודעים לעשות את זה ותסייע בפעילות העסקים הקטנים.

קריאה: אני סמנכ"ל חברת אולנגה, מפעל שנמצא בשדרות.

קריאה: אני נמצא כאן מטעם תושבי שדרות שעובדים במפעל שלנו.

קריאה: בהגדרות אנחנו עסק גדול, כ-200 עובדים, ואני רוצה להתייחס לאטימות המדינה.

קריאה: בשנת 2005 ו-2006 הייתה לנו הנחה של חמישים אחוזים בארנונה.

קריאה: היו"ר יעקב ליצמן לא זה הדיון.

קריאה: מדובר בעזרה לעסקים.

קריאה: אני רואה כל עובד שלי כעסק.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, הדיון כרגע הוא על עסקים קטנים.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה לגלוש לתשלומי ארנונה.

יעקב ליצמן: אני חלילה וחס לא מזלזל בשדרות ובתושביה, אבל לא זה נושא הדיון.

יעקב ליצמן: אל תדבר על ארנונה של אנשים שעובדים במפעל שלך.

קריאה: אני מדבר על תמיכה בעסקים.

יעקב ליצמן: את כל זה תעביר לוועדה של סטס מיסז'ניקוב.

שי חרמש: אני מניח שחלק מהבעיה היא בעיה של תחרותיות בין הבנקים.

שי חרמש: יש ריכוזיות גדולה, וראינו את זה גם בדיונים על העמלות.

שי חרמש: הנושא שהעלה כאן ירון מהסוכנות היהודית, הוא בדיוק הדוגמה.

שי חרמש: הבעיה היא ביטחונות.

שי חרמש: ברגע שמישהו מוכן לקחת אחריות על דבר כזה, יכולת הבנקים ללכת לעסקים קטנים משנה כיוון באותו רגע ואז הבנק מעוניין לתת הלוואות, מעוניין לקבל ריבית בתנאי שהכסף יחזור אליו בחזרה.

שי חרמש: חלק מהפתרון הוא בקריאה למשרד התעשייה והמסחר לקביעת מנגנון של ביטחונות.

שי חרמש: הדוגמה של הסוכנות היא דוגמה יפה של גורם שמוכן לקחת את האחריות, כאשר הלוואה שלא מחזירים, הוא אחראי עליה.

שי חרמש: אם משהו צריך לצאת מהדיון שאנחנו מקיימים כאן זה התחלת מהלך שיחזיר את המדינה לשנות ה-70 וה-80, עת הקימו עסקים בפריפריה, חלק לפי חוק עידוד השקעות הון שנתן 40 או 50 אחוזים הלוואת מדינה, ואז היתרון הגדול היה ערבות המדינה.

שי חרמש: הייתה הלוואה בלתי צמודה שניתנה לצורך השקעות והמדינה הייתה ערבה.

שי חרמש: יצא לי בזמנו להקים את המפעל אצלי בקיבוץ, כאשר 40 אחוזים היו מענק ו-40 אחוזים הלוואה בלתי צמודה בערבות מדינה.

שי חרמש: אם לא תימצא ערבות מדינה, הדברים שנאמרו כאן הם דברים באוויר, לפרוטוקול, להיסטוריה ולא לפרקטיקה.

רוברט אילטוב: אני מתנצל על האיחור, אבל הייתי בוועדת הכלכלה שגם היא דנה בנושא הזה.

רוברט אילטוב: כבוד היושב-ראש, ביקשתי שתת-הוועדה לנושא עסקים קטנים תהיה משותפת לוועדת הכספים ולוועדת הכלכלה.

רוברט אילטוב: אני חושב שההצעה הזו ראויה, כי ועדת הכלכלה כל הזמן עוסקת בעסקים קטנים.

יעקב ליצמן: אני מוכן לעשות את זה בתנאי שיושב-הראש שלה יהיה סטס מיסז'ניקוב.

רוברט אילטוב: זה ברור.

רוברט אילטוב: התנאי מתקבל.

רוברט אילטוב: חשוב שגוף אחד ינהל את הנושא הזה ולא שני גופים.

יעקב ליצמן: אני מסכם את הדיון.

יעקב ליצמן: ועדת הכספים דנה היום בנושא של עסקים קטנים ואשראי.

יעקב ליצמן: גלשנו לנושאים שמעבר לאשראי.

יעקב ליצמן: כפי שהודעתי בתחילת דבריי, הקמנו ועדת משנה בראשות חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב, ולפי בקשתו של חבר הכנסת רוברט אילטוב, אין לי בעיה לצרף חברים מוועדת הכלכלה.

יעקב ליצמן: אגב, כל מי שרוצה, יכול להצטרף לוועדה ולהשתתף בדיוניה.

יעקב ליצמן: הוועדה תדון בכל ההיבטים.

יעקב ליצמן: אני בהחלט פונה לסטס מיסז'ניקוב ואומר לו שאחד הדברים שאני מבקש לבדוק הוא איך להגדיל את תקציב רשות העסקים הקטנים.

יעקב ליצמן: לדעתי זה בעדיפות מעבר לכל הבעיות האחרות.

יעקב ליצמן: אנחנו לא יודעים מה מצב העסקים הקטנים היום, למרות שהוא השתפר, אבל נצטרך לקבל דוח כדי נדע מה נעשה במשך חצי שנה אחרי המלחמה.

יעקב ליצמן: עברה חצי שנה ואני חושב שאפשר ללמוד על מצבם של העסקים ואכן חשוב מאוד שתת-הוועדה תבדוק את הנושא הזה.

יעקב ליצמן: כל ההצעות לגבי מע"מ ותשלומים אחרים, יכולים לבוא במסגרת הצעות חברי הכנסת שאם יציעו, אנחנו נבדוק.

יעקב ליצמן: לאחר שוועדת המשנה תדון בנושאים אלה, גם מליאת הוועדה תדון בחלק מהנושאים.

יעקב ליצמן: תודה רבה.