הוועדה המיוחדת לבחינת בעיית העובדים הזרים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 14, 2007-01-09 13:30

רן כהן: הכל עד פברואר 2007.

אפרים כהן: בדיוק, עד 2007.

אפרים כהן: ב-2007 משרד האוצר יחד עם משרד התמ"ת נחתם הסכם.

רן כהן: ברוכים הבאים, אדוני ראש העיר מר יצחק הלוי.

שי חרמש: מהטובים שיש לנו בנגב.

אפרים כהן: מאוגוסט 2006, נחתם הסכם בין משרד האוצר, משרד התמ"ת והתאחדות בתי מלון לביטול כל ההיתרים לעובדים זרים לפברואר 2007, או במקומם יועסקו ישראלים, כמובן עם תמריצים וכל המשתמע מכך.

אפרים כהן: שרות התעסוקה של משרדנו לקח על עצמו לדאוג לכך, להכשרה והסבת עובדים ישראלים, חיילים צעירים, חיילים בודדים, להביא ישראלים יותר לבתי מלון.

אפרים כהן: אני מציע שנשמע את נציג שרות התעסוקה.

שי חרמש: מה לגבי עבודה מועדפת?

אפרים כהן: יש שם.

רן כהן: אני רוצה לדעת מי כאן יכול למסור מהי תמונת המצב בכלל בתי המלון באילת, לגבי כלל העובדים באילת, והמצוקה שבין ישראלים לבין זרים, ואיפה מוקד המצוקה.

רוני פיבקו: אני סגן נשיא התאחדות המלונות, ומנכ"ל רשת מלונות קלאב-הוטל.

רן כהן: רוני, אני מבין שיש רשת לבתי מלון, כולל באילת, שלא מעסיקה עובדים זרים בכלל, מלונות דן.

דוד בלום: באילת יש לנו שניים, אחד כן מעסיק, והשני לא.

רוני פיבקו: העובדים הזרים ממלאים פונקציות של עבודות שלא מבוצעות על ידי עובדים ישראלים.

רוני פיבקו: עובדים ישראלים לא מוכנים לבצע את העבודות האלה.

רוני פיבקו: מדובר בעבודות חדרנות, שטיפת כלים בשטחים ציבוריים.

רוני פיבקו: ולכן, אין מנוס מהעסקת עובדים זרים.

רוני פיבקו: במאמר מוסגר אני אגיד, שעובד זר עושה עבודה של שלושה ישראלים.

רן כהן: לכן אתם אוהבים אותם, לכן אתם רוצים אותם.

רוני פיבקו: פשוט, ישראלים לא עושים את העבודה הזאת, לא רוצים לעשות.

רוני פיבקו: בעבר היו הטבות מס באילת לישראלים שעובדים באופן משמעותי, לא היו מספיק אלטרנטיבות באזור המרכז.

רוני פיבקו: היום יש מסעדות, יש טיפים טובים.

רוני פיבקו: הצעירים רוצים לעבוד באזור המרכז, הצעירים גרים עד היום עם ההורים עד גיל 30 בבית, לא עוזבים כל כך מהר את הבית.

רוני פיבקו: ולכן, לא מגיעים צעירים לעבוד באילת.

רוני פיבקו: ניסינו במבצע "עובדה", מה שכרגע דובר עליו, לתת הטבות משמעותיות לישראלים.

רוני פיבקו: לא עזר שום דבר, חצי שנה אנחנו במבצע.

רן כהן: 750 בערך נקלטו.

רוני פיבקו: 750 יישובים נלקחו לעובדים קיימים, שנשארו.

רן כהן: ועושים את כל עבודות השרות של בתי המלון למרות שהם ישראלים.

רן כהן: אי אפשר להגיד שרק העובדים הזרים אומרים אנו באנו ארצה לבנות ולהיבנות, גם עובדים ישראלים עובדים.

רוני פיבקו: תמיד היו גם עובדים ישראלים.

רוני פיבקו: אבל היום אנחנו עדים למצב שבשבתות האחרונים אין שרות בחדרי אוכל, אין שרות חדרים.

רוני פיבקו: האורחים נתקעים, והמצב הוא שאין עם מי לעבוד.

רוני פיבקו: השרות נפגע, מאחר והשרות נפגע, התיירים בין אם ישראלים, בין אם מחו"ל, לא יגיעו למלונות שלנו.

רוני פיבקו: אנחנו עומדים בפני קטסטרופה.

רוני פיבקו: לא נוכל לאייש את המצב.

רן כהן: התמונה קשה.

רן כהן: כמה עובדים חסרים לכם עכשיו?

רוני פיבקו: אם העובדים הזרים ייצאו, יהיו חסרים לנו למעלה מאלף עובדים.

רוני פיבקו: בין אלף לאלף חמש מאות עובדים ישראלים.

רוני פיבקו: אם העובדים הזרים יישארו, אנחנו נוכל להסתפק ב-550.

רן כהן: אני ממש לא מבין כלום.

רן כהן: אני הבנתי שיש 1,800 עובדים בערך בבתי המלון בכל השירותים שאתם זקוקים להם.

רן כהן: מזה 750 כבר יש לכם משלכם, שמקבלים את ההטבות אבל הם ישנם.

רן כהן: נדמה לי שעוד 250 הופנו על ידי שרות התעסוקה, או אפילו יותר.

רן כהן: רוני, איך חסרים פתאום אלף?

רוני פיבקו: המספר 1,800 זה לא המספר הסופי.

רוני פיבקו: אנחנו נכנסים לחגים, אנחנו נמצאים היום בינואר, בפברואר.

רוני פיבקו: נצטרך קרוב ל-2,500 עובדים.

רוני פיבקו: בתקופת השיא אנחנו נכנסים בחודש אפריל.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: בוא נשמע את שרות התעסוקה, מה שרות התעסוקה יכול להגיד לנו בעניין, ומה אתם מציעים לבתי המלון באילת.

רן כהן: אני רוצה שיהיה ברור דבר אחד, מבחינתנו כוועדה של הכנסת, זה לא עניין של הוועדה הזאת במיוחד, לנו יש עניין שבתי המלון באילת יופעלו ברמה הטובה ביותר האפשרית, לטובת תיירות זרה, תיירות ישראלית, לטובת הכלכלה של אילת, ושל מדינת ישראל.

רן כהן: בבקשה.

זיגדון יעקב: גובשה תכנית יחד עם כל הגופים שאפרים ציין אותם, שהעלות שהאוצר תיקצב אותם בכ-60 מיליון שקלים בחמש השנים הקרובות, כשהתכלית שלה, להפוך את המקצועות הנדרשים למקצועות אטרקטיביים לישראליים.

זיגדון יעקב: עיקר התכנית זה מענקי התמדה.

זיגדון יעקב: הרעיון, שמי שיתמיד שישה או שתים עשר חודשים, יקבל 6,000 שקלים או 12,000 מהתמ"ת מענק, בנוסף כמובן לשכר שהוא מקבל.

זיגדון יעקב: מענק לימודים גם אחרי חצי שנה או שנה.

רן כהן: הוא מקבל את זה רק בתנאי שהוא לומד?

זיגדון יעקב: לא, בגלל שהוא מתמיד.

רן כהן: אם הוא מתמיד, הוא מקבל את הכסף.

שבתאי שי: הוא צריך לעבור איזשהו קורס, זה לא שהוא מקבל את זה סתם.

רן כהן: זאת אומרת, אם הוא לא הולך ללמוד, אלא רוצה לפתוח מספרה - - -

שבתאי שי: מספיק שהוא לומד קורס אנגלית הוא מקבל כסף.

דוד בלום: הוא יכול להעביר את זה לבני משפחה מקירבה ראשונה.

זיגדון יעקב: נוסף לכל הדברים האלה, זו גם עבודה מועדפת לחיילים משוחררים.

זיגדון יעקב: מבחינת ביצוע, מה שנתנו עד עכשיו בין 746 אנשים, שהם עובדים קיימים, שנכנסו להסדר הזה, וזה גם הישג בפני עצמו.

זיגדון יעקב: לשמר את העובדים הקיימים, אנשים שהתמידו כבר חצי שנה, ועכשיו בפברואר צריך לשלם את המענקים הראשונים.

רן כהן: אלו עובדים קבועים?

שבתאי שי: אלו עובדים שכבר עובדים בתעשייה ורוצים לשמור אותם, לא להפלות אותם מול העובדים החדשים.

רן כהן: כלומר, בכל הפרוייקט הזה לא נוסף אף עובד אחד חדש שבא בגין ההטבות?

זיגדון יעקב: כי העובדים הזרים עדיין שם.

קריאה: לקחנו את הכסף ונתנו לעובדים קיימים.

קריאה: לא נתנו אותם לעובדים חדשים, כי לא באו עובדים חדשים.

קריאה: עדיין לא באו.

רן כהן: רבותי, מדבר שרות התעסוקה.

זיגדון יעקב: ביצענו עם המלונאים, עם הרשתות מפגשי תעסוקה בכל רחבי הארץ.

זיגדון יעקב: מדובר בלמעלה מ-20 מפגשים.

זיגדון יעקב: ובתכנית נבצע עוד מפגשים כאלה, שבהם יגיעו מאות דורשי עבודה מובטלים.

זיגדון יעקב: הצענו להם את התכנית, 330 מתוכם בשלבים יותר מתקדמים.

זיגדון יעקב: אני לא יכול לדווח כמה נקלטו כרגע, כי זה תלוי במלונאים עצמם אם יקלטו אותם.

זיגדון יעקב: מה שאנחנו צריכים, שלקראת אפריל, לקראת פסח, יהיה באמת לחץ יותר לכיוון המלונות, ולקלוט את העובדים האלה.

רוני פיבקו: בכל מקרה צריכים אותם לפני אפריל.

רוני פיבקו: יש תקופת הכשרה.

דוד בלום: אנחנו זקוקים לכל העובדים כבר בתחילת מרץ.

זיגדון יעקב: התנאים שניתנו לטעמי הם מספיק סבירים.

זיגדון יעקב: כפי שציינתי קודם, השקיעו עשרות מליוני שקלים לטווח ארוך.

זיגדון יעקב: אני לא חושב שאפשר לייצר תנאים עוד יותר אטרקטיביים כדי למשוך.

זיגדון יעקב: ..

רן כהן: תקדימו 12 מיליון מהשנה החמישית לשנה הראשונה.

שמעון לוי: זה לא פריסה של קו ישר.

רן כהן: חברים, תפסיקו כבר עם האגדה הזאת שישראלים לא עובדים.

רן כהן: אם זה היה תלוי בכם ולא בהרצל או בבן גוריון, אז הערבים והתיאלנדים היו - - - זה לא המצב.

רן כהן: הישראלים לא עובדים אם לא משלמים להם.

רן כהן: תשלמו להם, הם יעבדו.

רן כהן: עובדה שמעבירים רהיטים בניו-יורק בשביל כסף.

רן כהן: תשלמו להם, יעבירו גם פה.

רן כהן: מה אתם מספרים סיפורים.

רן כהן: דרך אגב, מצאנו שבענף החקלאות או הבניין, נמצאו עובדים ישראלים שהם הלכו לעבוד בבניין, אלפים רבים.

רן כהן: גם אמרו בוועדה הזאת, פה, בחדר הזה, ישראלים לא רוצים לעבוד.

רן כהן: עובדה שנמצאו קרוב ל-20 אלף.

רן כהן: אני מבקש לדעת גם מה המצב בעניין הזה.

חנא סוייד: אני מצטרף להרגשה שלך.

חנא סוייד: אני מרגיש שאני כאן בדיון באמת מדומה.

חנא סוייד: עולם וירטואלי, כאילו אין ישראלים וערבים--

רן כהן: יש 200 אלף מובטלים.

חנא סוייד: --שמעוניינים לעבוד.

חנא סוייד: אני יכול להעיד.

חנא סוייד: אני מכיר עשרות על גבי עשרות, על גבי עשרות, שהם עובדים ערבים, שהם עבדו והפסידו את מקום עבודתם בבתי מלון, נורא רוצים לעבוד דווקא מענף המלונאות.

רן כהן: גם באילת?

חנא סוייד: בצפון.

רן כהן: יהיו מוכנים לרדת לעבוד.

חנא סוייד: בוודאי, בוודאי.

חנא סוייד: הם מחפשים מקומות עבודה.

חנא סוייד: ולכן אני רוצה לשאול, האם שרות התעסוקה עשה בדיקה, אם אפשר לספק מתוך המאגר של עובדים מובטלים בתחום הזה של מלונאות, האם יש עובדים ישראלים, לצורך העניין נקרא להם.

חנא סוייד: אבל במיוחד ביישובים הערביים, אני בטוח שיש, שרוצים ומוכנים לרדת לאילת ולעבוד.

חנא סוייד: אני חושב שיימצאו למכביר עובדים שמעוניינים.

יעקב זיגדון: למה להביא מתאילנד?

רן כהן: אתם פונים גם ליישובים הערביים, מבקשים מאנשים שרוצים לעבוד שיירדו לעבוד באילת, בתמורה לאותם הטבות שניתנות.

רוני פיבקו: כן, עדיין ממשיכים.

רוני פיבקו: יכול לדווח פה גם ישרוטל על יריד שעשינו בתמרה, שיועד לכיוון הזה, ונעשה עוד ירידים.

רן כהן: ולא נמצאו אף אחד בתמרה?

דוד בלום: אני ניהלתי בדצמבר שמונה ירידים בתיאום עם שרות התעסוקה בכפרים בצפון וגם בקריות.

רן כהן: כל השמונה בכפרים ערביים?

דוד בלום: לא, גם בכפרים ערביים.

דוד בלום: 38 איש שגילו עניין, שבעה ירדו לאילת.

דוד בלום: זה המספרים.

רן כהן: מתוך שמונה ירידים?

דוד בלום: כן.

דוד בלום: יש פה הרבה הגדות על מובטלים שרוצים לעבוד.

דוד בלום: הם לא יורדים לאילת.

חנא סוייד: בצפון יש יותר משמונה יישובים.

חנא סוייד: יש 130 יישובים גדולים שכן מוכנים לעבוד.

שמעון לוי: יש יותר מרשת אחת, רשת מלונות פטאל.

רן כהן: ראש העיר, בבקשה.

מאיר הלוי: שלום לכולם, אני משמש בתפקידי מזה כשלוש שנים.

מאיר הלוי: אני רוצה להרחיב קצת את היריעה.

מאיר הלוי: ענף התיירות זה ענף שמשמש את העיר אילת, רק משום כך צריך להחריג את העיר אילת.

מאיר הלוי: זה ענף ש-85% מכלכלתה הישירה והעקיפה נשענת על הענף הזה.

מאיר הלוי: ולכן ראוי, אם רוצים להתייחס לעיר הזאת כנכס לאומי אסטרטגי, לחזק את הענף.

מאיר הלוי: זה נקודת המוצא.

מאיר הלוי: ביום כניסתי לתפקיד, אנחנו מגלגלים, בערך שנתיים וחצי, אדוני היושב ראש, רעיונות מרעיונות שונים איך לקדם את הנושא של התעסוקה בבתי המלון, כולל פרוייקט ה-3,000 שמנכ"ל משרד ראש הממשלה דהיום, רענן דינור, בתוקף היותו מנכ"ל משרד התמ"ת, אגב, יזם וזה נסגר בשולחן ברמת הרעיון.

מאיר הלוי: ואני חייב להגיד שנכון להיום, בסעיף עובדות, אני מציע לא להיצמד לאווירות נחמדות, אבל בסעיף עובדות, הנוסחה הגואלת לא נמצאה.

מאיר הלוי: העובדה היא שחסרים עובדים, זו עובדה אמיתית שמשבשת באופן דרמטי את התנהלות בתי המלון, נקודה.

מאיר הלוי: צריך לראות את זה.

מאיר הלוי: ואני אומר לכם, אני הייתי ראש עיר, הייתי שותף לעשרות פרוייקטים, כולל פרוייקט ה-3,000 שמשם ירד לפרוייקט ה-1,000, ועכשיו נכנס לרמה של הטבות, כולל זה שאני מעורב ברמה של הסטודנטים.

מאיר הלוי: לקחתי את נושא האוניברסיטה כפרוייקט אישי לקדם, והנוסחה לא נמצאה.

מאיר הלוי: לכן, אני מציע לא לקבל החלטות של סימני קריאה, בוא נשים קצת סימני שאלה לתוך הדיון הזה.

מאיר הלוי: אני חושב שיהיה יותר חכם ונכון.

מאיר הלוי: רציתי לומר עוד משהו, שאולי לא נוח לדבר עליו, ואני אגיד את זה, כי אני ראש עיר, ואולי דוד בלום ושמעון, וכל השאר לא יכולים לדבר על זה.

מאיר הלוי: אדוני היושב ראש, אחת הבעיות שהעיר אילת סובלת מהן, בוא נקרא לילד בשמו, העיר אילת נמצאת ברגרסיה דמוגרפית יפה.

מאיר הלוי: העיר אילת היום העיר המובילה במדינת ישראל במספר המשפחות החד-הוריות שבהם.

מאיר הלוי: העיר אילת זו עיר מובילה מספר אחד בארץ באוכלוסייה הבתמנית שלה, בלתי פרופסיונלית שלה.

מאיר הלוי: לצערי הרב, מתקבלות החלטות, כמו מלח"י – המכון לחקר הימים גם אותו רוצים להוריד.

מאיר הלוי: לכן אני מציע להסתכל על זה בהיבט היותר רחב, גם בהיבט הדמוגרפי.

מאיר הלוי: אני מודה ומתוודה, היום כל ילד חמישי במערכת החינוך נולד למשפחה חד-הורית באילת.

מאיר הלוי: אני בטוח שאני רוצה להרחיב את המעגל הזה, עם כל הכבוד.

חנא סוייד: זרים יותר טוב?

רן כהן: זה לא נוגע לבתי המלון.

רן כהן: לא נוגע לרווחה.

מאיר הלוי: אני רוצה להסביר למה כן נוגע.

מאיר הלוי: אני חושב שנכון להיום, אם אתה שואל את דעתי והמלצתי, צריך לתת מכסה לעובדים הזרים, ולשבת מהיום ולראות איך בונים נוסחה שהיא נוסחה גואלת.

רן כהן: אבל זה בדיוק מה שנעשה קודם.

רן כהן: עד פברואר זה הסכם עם בעלי בתי המלון, זה לא בשליפה.

מאיר הלוי: בעובדה, הנוסחה לא צלחה.

מאיר הלוי: מה האפשרויות עכשיו?

מאיר הלוי: ללכת על משהו שהיא נוסחה וירטואלית?

מאיר הלוי: בעובדה, הנוסחה לא צלחה.

מאיר הלוי: דרך אגב, אני טוען שצריך להגדיל את המכסה לאלף עובדים, זו דעתי.

מאיר הלוי: בוא נסתכל שלוש שנים קדימה, לשבת בצוות מצומצם, תקבעו אותו, ולראות איך יוצרים את הנוסחה הגואלת.

מאיר הלוי: לצערי, למרות מה שנאמר, ואני מבין מה שנאמר, ואני יודע על מה אתה מדבר.

מאיר הלוי: לצערי עוד לא נמצאו שוטפי הכלים, לא יעזור בסעיף עובדות.

מאיר הלוי: אני נמצא בבתי מלון, ואני יודע על מה אתם מדברים.

מאיר הלוי: אדוני היושב ראש, אנא מכם, תראו גם את האלמנט הדמוגרפי של העיר הזאת.

מאיר הלוי: זו עיר סגורה ומסוגרה, שאין יוצא ואין נכנס בה.

מאיר הלוי: וזה יוצר איזושהי תשתית שהיא תשתית מורכבת מאוד בניהול העיר הזאת.

חנא סוייד: בפן הדמוגרפי, אני לא מבין מה הקשר לעניין הזה.

חנא סוייד: עובדים זרים הם הריפוי לעניין הדמוגרפי?

חנא סוייד: אני לא מבין.

מאיר הלוי: אגיד לך משהו שלא נוח להגיד אותו.

מאיר הלוי: בכוונה אני מדבר כרגע על המכסה של המשפחות החד-הוריות.

מאיר הלוי: חלילה, אין לי שום דבר.

רן כהן: מאיר, לא הבנתי איך זה קשור למשפחות חד-הוריות.

שלום בן משה: זה קשור, מכיוון שהפרוייקט עצמו דיבר על עידוד משפחות חד-הוריות שירדו לאילת כדי לעבוד בעבודות האלה, אלה אחת האוכלוסיות שזיהו אותם.

מאיר הלוי: משפחה חד הורית מגיעה בסוף לרווחה.

שמעון לוי: אני חייב להגיד מספר דברים בנימה נוקבת.

שמעון לוי: אנחנו מצטיירים כמי שקצת לא משלמים, כמי שלא רוצים עובדים ישראלים, מעדיפים את העובדים הזרים.

שמעון לוי: אני יכול להגיד לכם, גם בשם התאחדות המלונות באילת, אבל גם בשם רשת מלונות "פתאל".

שמעון לוי: במסגרת הרשת שלנו, קיימנו במהלך שנת 2006, 27 מפגשי תעסוקה מצפון הארץ ועד דימונה כולל.

שמעון לוי: אנחנו לא רוצים להעסיק עובדים זרים באילת.

שמעון לוי: אני גר באילת, המשפחה שלי באילת, אין לי שום עניין שיהיו עובדים זרים באילת, זה לא הרעיון.

שמעון לוי: אין עובדים ישראליים שמוכנים לעשות את העבודות, וכל הסיפורים על זה שיש אנשים שנמצאים איפשהו בצפון הארץ, שמוכנים לעשות את העבודה, זה משהו שהוא לדעתי קצת ברמה של סיסמאות, ואל משהו בדוק.

שמעון לוי: אנחנו מסתובבים כמעט כל שבוע באיזשהו מקום במדינת ישראל, ומנסים לגייס עובדים.

שמעון לוי: הבעייה העיקרית של בתי המלון היום היא נושא שטיפת הכלים.

שמעון לוי: אין עובדים ישראלים, אני לא חושב שיש איזשהו מגזר במדינה של עובדים ישראלים שמוכנים לעבוד בשטיפת כלים.

שמעון לוי: ואנחנו משלמים משכורות מכובדות.

שמעון לוי: אנחנו עובדים תחת הסכם עבודה קיבוצי, ואנחנו משלמים פנסיה.

רן כהן: שטיפת הכלים ממוכן?

שי חרמש: הסירים הגדולים לא.

שמעון לוי: אנחנו מציעים תנאי פנסיה, קרן השתלמות, ומענקים.

שמעון לוי: הרי המענק הזה שאליו הגענו, זה לא בכסף שהמדינה משלמת.

שמעון לוי: המעסיקים משתתפים ב-50% מהסכום הזה.

שמעון לוי: אנחנו מכניסים את היד לכיס ומשלמים.

שמעון לוי: אי אפשר לצייר אותנו כאנשים כאלה שלא מוכנים לשלם, זה לא הסיפור.

שמעון לוי: אנחנו כן מוכנים לשלם, אנחנו משלמים הרבה, ומנהלים ברשתות הגדולות צהרונים לילדי עובדים.

שמעון לוי: אנחנו אוספים את הילדים מבתי הספר והגנים.

שמעון לוי: מביאים אותם לצהרונים שלנו.

שמעון לוי: משאירים את הילדים עד השעה חמש.

שמעון לוי: ימים שמערכת החינוך מושבתת, אנחנו פותחים את הצהרונים האלה לימים שלמים.

שמעון לוי: אני חושב שאנחנו מעסיק נאור.

שמעון לוי: ענף המלונאות באילת היא מעסיק נאור, שמטפל ברווחה, מטפל בהדרכה, מטפל בפנסיה.

שמעון לוי: הבעיה שלנו היא, שאין מספיק עובדים.

שמעון לוי: בזמנו, העלנו רעיון שאם לא מאשרים לנו עובדים זרים, אולי שיאשרו לנו עובדים מירדן, שיגיעו בבוקר, ויעשו את העבודה, ויחזרו בערב.

שמעון לוי: יש בתעשייה קצת, בבניין.

שמעון לוי: אנחנו מוכנים לכל פטנט אפשרי, ולו רק שאנחנו נוכל כמלונאים לעמוד בייעוד שלנו, וזה לתת שירות.

רן כהן: תודה רבה.

רן כהן: בהחלט ראוי שיתנו לכם תשובה.

רן כהן: משרד התיירות, מי מכם יכול להציג מה העמדה של המשרד בעניין.

רן כהן: זה קצת בעייה שלכם.

עידו בנימין: ההסכם שנחתם עם האוצר ועם התמ"ת להתאחדות המלונות לא נעשה בידיעתנו.

עידו בנימין: אנחנו פועלים יחד עם התאחדות המלונות לבנות תכנית הכשרה, שאולי רוני יפרט אותה מייד.

עידו בנימין: זה עמדתנו.

רן כהן: זה כל מה שמשרד התיירות יכול לעשות לעניין?

עידו בנימין: משרד התיירות יכול לפעול יחד עם התאחדות המלונות כדי לצאת בתכנית הכשרה מיוחדת שנבנית יחד.

עידו בנימין: בנוסף ישבנו בישיבה איתם, אנחנו רוצים לצאת בקמפיין משותף להבאת עובדים מצפון הארץ, או בכלל עובדים לבתי המלון.

רוני פיבקו: התכנית שאנחנו מדברים עליה, היא תכנית שתעבור בכפרים ובמועצות בגליל, תגיע אל האנשים עצמם, אליהם הביתה.

רוני פיבקו: תיקח את העובדים למשך השבוע בהסעות מאורגנות לאילת, תחזיר אותם בסופי שבוע הביתה.

רן כהן: איפה הם יגורו?

רוני פיבקו: הם יגורו באילת, במגורים שלנו.

רן כהן: יש לכם דירות חיצוניות.

רוני פיבקו: כן, דירות מאורגנות, לא יותר משניים בחדר.

רוני פיבקו: אלו סידורים מאוד נוחים וטובים לעובדים.

רוני פיבקו: כלכלה, ביגוד וכל מה שצריך.

רוני פיבקו: אנחנו מדברים על עובדים קצת יותר מבוגרים.

רן כהן: רוני, אתם מדברים גם על עובדות וגם על עובדים אני מבין.

רוני פיבקו: כן, ודאי.

רוני פיבקו: אנחנו מנסים ללכת לקהל קצת יותר מבוגר.

רוני פיבקו: אנחנו מאמינים שניתן להם גם קצת אופק קידומי, אופק מקצועי.

רוני פיבקו: אולי זה יצליח.

רוני פיבקו: אני חייב להגיד בכנות, שזה נסיון אחרון ונואש, עוד משהו לעשות כדי להביא אותם.

רן כהן: אני לא מבין מה נואש.

רן כהן: יש ממשלה, יש שר תיירות, יש שר האוצר.

רן כהן: יושבים על המדוכה, אומרים מה הישראלים רוצים כדי לעבוד.

רן כהן: נותנים את זה פחות או יותר, ישראלים יילכו לעבוד.

רן כהן: אני לא מבין מה הבעיה.

רוני פיבקו: צריך להתייחס למה שאמרת.

רוני פיבקו: הכל עניין של כסף.

רוני פיבקו: נניח ניתן להם 20 אלף שקלים לחודש, זה לא ייגמר איתם.

רוני פיבקו: יש השלכה כללית בכל המקום.

רוני פיבקו: יש עוד אנשים שעובדים במלון, איפה נגיע.

רוני פיבקו: ייסגרו את הדלת, לא נרוויח.

רוני פיבקו: גם השכר הוא כבר 40% מהמחזור.

רן כהן: אני לא אומר שכל הנטל יהיה עליכם, משום שזו הבעיה של המדינה, והמדינה צריכה לתת את העזרה בעניין הזה.

שבתאי שי: חשוב לצורך הדיון, משום שהעובדים הזרים היו אמורים לעבוד עד ה-1 בינואר 2008.

שבתאי שי: לכן כשאמרת שחתמו על ההסכם הזה, ידענו ועשינו.

שבתאי שי: זה לא כך.

שבתאי שי: היתה החלטה ממשלתית, שאמרה שכר המינימום של העובדים הזרים לא יהיה שכר המינימום של העובדים בכלל המשק, אלא יש שכר מינימום--

רן כהן: אני מבטיח לך שאם זה יהיה בינואר 2008, תעמדו עוד פעם באותה צעקה, באותו מצב אם הממשלה לא תיערך לזה נכו, גם עם המלונאים.

שבתאי שי: --היתה איזה מין חרב על הצוואר, שאמרה שהפועלים הזרים יקבלו 5,000 שקלים לחודש כשכר מינימום, שזה היה יותר מאשר העובדים הישראלים שעבדו באותם המקצועות.

שבתאי שי: כמו שאמר רוני, יש לזה השלכה רוחבית, יש לזה השלכה על כל המלונות באילת.

רן כהן: עזבו את העבר, מה התלונות עכשיו?

שבתאי שי: היה משא ומתן שהביא את זה למה שהביא את זה.

שבתאי שי: הפתרון הוא כנראה לא טוב.

שבתאי שי: האוצר אומר השקעתי עשרות מליוני שקלים, אבל ההשקעה עוד לא בוצעה, כי עדיין האנשים האלה לא קיבלו את הכסף, ורק היו התחייבויות.

רן כהן: אני בטוח שהם משלמים עשרות מליוני שקלים מסי הכנסה, אפילו הטבה שהיתה הורידו.

מאיר הלוי: נכון.

מאיר הלוי: הורידו לגמרי.

שבתאי שי: אנחנו לא מצליחים להביא עובדים ישראלים שיעבדו בדברים האלה באילת.

שבתאי שי: והראיה, אין מה לעשות.

שבתאי שי: נשיא התאחדות המלונות אמר שבגלל הירידה בתפוסות בכל הארץ, מפטרים עובדים, וזה נכון שמפטרים עובדים.

שבתאי שי: אותם עובדים לא מגיעים לאילת.

שבתאי שי: דווקא באילת ובים המלח.

שבתאי שי: אלו שני המקומות שיש בהם את רמת התפוסה הכי גבוהה בארץ, באותם מקומות יש בעיות בכוח אדם.

שבתאי שי: ועלות כוח אדם של בתי המלון באילת היא הרבה יותר גבוהה מאשר מרכז הארץ.

שבתאי שי: משום שבשום מקום בארץ לא מספקים להם את התחבורה והמגורים.

רן כהן: אתמול ראיתי כותרת בעיתון, 920 אלף עובדים בישראל משתכרים עד 2,520 שקלים בחודש.

שבתאי שי: איפה הם, הם לא מגיעים.

שבתאי שי: הם לא רוצים להגיע לאילת.

שבתאי שי: לאילת אין עורף אורבני גדול שיש בגוש דן, ואין מה לעשות.

אפרים כהן: אדוני היושב ראש, אני רוצה לשאול שאלה.

רן כהן: לא פעם אתם הצגתם לוועדה הזאת על נכונות של עובדים לעבוד, ולא תמיד רצו אותם, מה המצב בעניין הזה.

רן כהן: העניין בכלל נבדק אצלכם.

אסף אדיר: יש תחושה של דז'וו.

אסף אדיר: חוזרים פה ואומרים, בחקלאות, ובבניין, אין מי שיעבוד, ואין מי שיעבוד.

אסף אדיר: בתחום אחד שזה תחום הבנייה, היתה החלטה נחרצת שהורידו מ-45 אלף את המכסות בשנת 2001, היום זה 15,000, כשהיה ברור לחברות שאין חזרה מזה.

אסף אדיר: אז נערכו מחדש באיזושהי צורה, ונמצאו פתרונות, ובאמת נכנסו יותר מ-20,000 איש לתוך העבודה.

אסף אדיר: יש תחושה שאומרים אין ואין.

אסף אדיר: בעוד שלושה שבועות מגיע 1 בפברואר, זה יום הדין מבחינת התכנית הזאת, אז במקום שנהיה באיזשהו מצב של התגייסות של כל הכוחות איך מממשים את התכנית הזאת, ורוצים להבין לכמה מדובר, על אלף איש, על חמש מאות איש בכל הארץ.

אסף אדיר: אז הצליחו להגיע ל-500, הצליחו 310, אז מתחילים לזוז.

רן כהן: מה זה 310?

אסף אדיר: סתם נתתי מספר.

אסף אדיר: שרוצים להגיע עד ה-1 בפברואר.

רן כהן: שמעתי ששירות התעסוקה הציע 350 מועמדים לעבודה, זה נכון.

שבתאי שי: יש נשירה בדרך.

אסף אדיר: יש החלטה, מגיעים לסיכום, אבל כאשר מגיעים לכלל המימוש אז הדבר הזה פשוט מתמסמס, ועוד לפני שזה מתחיל, כבר בעצם - - - ישבנו פה לפני שנה וחצי על תכנית דומיניסיני בבניין.

אסף אדיר: עשו כנס מאוד גדול, וסיכמו, הביאו תקציבים, ו-40 מיליון שקלים לשלוש שנים, זה יותר ממה שנותנים פה לשנה.

אסף אדיר: פשוט, לאן זה הלך, זה פשוט נכשל והתמסמס.

אסף אדיר: כי בסופו של דבר מה שקרה בבניין, זה שחברות הבניין אין להם פתרונות אחרים, לא רצו, לא צריך, נגמר הסיפור.

אסף אדיר: השאלה היא באיזה מידה יש רצון רציני לקחת את הנושא הזה ולהזיז אותו קדימה.

רן כהן: מה אתה יכול לומר לנו אסף לגבי פוטנציאל קיים.

רן כהן: נניח במסגרת התכנית של "עובדה", בפרוייקט הזה יש סיכוי שהאנשים יילכו.

רן כהן: או יש איזשהם הטבות, ארשה לעצמי פיתויים נוספים שהמדינה והמלונאים יכולים להציע כדי להגביר את הנכונות של האנשים לרדת לעבוד בבתי המלון באילת.

אסף אדיר: מה שאני שומע מאנשים שהיו באילת בתקופה האחרונה, שהשכר הוא שכר מינימום.

אסף אדיר: גבו מהם 1,500 שקלים על דירה שהמלון מספק, ובאילת אתה חי איכשהו.

דוד בלום: לא היה ולא נברא.

דוד בלום: אין דבר כזה.

שבתאי שי: סיפורי מעשיות.

רן כהן: זה לא מחקר מדעי.

רן כהן: אסף מספר את מה ששמע, הוא לא הלך לבדוק.

אסף אדיר: בלי התכנית הזאת יש קושי גדול מאוד מבחינת השכר.

אסף אדיר: השכר הוא מרכיב מרכזי בסיפור.

אסף אדיר: אם מבטיחים שכר שהוא יחסית שכר סביר, פלוס ההטבות האלה, פלוס אפשרות ללימודים.

אסף אדיר: הדבר הזה בהחלט יכול להיות אטרקטיבי.

רן כהן: סתם דוגמה.

רן כהן: אני לוקח 5,000 שקלים לחודש שכר, מלבד ההטבות האלה של המענקים.

רן כהן: להערכתך יותר אנשים יירדו לעבוד שם?

אסף אדיר: בוודאי, איזו שאלה.

אסף אדיר: לפני חמש שנים, כאשר פנינו לחברות הבנייה, היתה חברת בנייה אחת שהרימה את הכפפה, וזה היה סולל בונה.

אסף אדיר: החברה הזאת גייסה באמצעות עמותת מע"ן, 400 עובדים תוך שנה.

אסף אדיר: כשאמרו שאין ואין הבטיחו 5,000 שקלים לעובד לחודש, עם שעות נוספות וכו'.

רן כהן: אחריהם הלכו כל החברות בהתאחדות הקבלנים.

אסף אדיר: ה-500 האלה או ה-700 האלה שמדברים עליהם, אם תהיה נכונות רצינית, לפי דעתי זה כסף קטן.

אסף אדיר: וכמו שאמר פה חבר הכנסת חנא סוויד, לגבי האוכלוסייה הערבית יש שאלה שהיא קיימת, אני מבין שהיא קיימת.

אסף אדיר: אני מכיר את זה, והוצאנו דו"ח לפני עשר שנים כבר.

רן כהן: זה כולל גם נשים בציבור הערבי?

חנא סוייד: לא בדיוק.

חנא סוייד: יכול להיות זוגות.

חנא סוייד: אני חושב שיותר מדובר על צעירים.

שלום בן משה: נשים לבד לא יבואו.

אסף אדיר: בוודאי שאם תהיה הסעה, יכול להיות עוד יותר תכליתי.

אסף אדיר: אבל יש קושי בעיר אילת, האם יש נכונות של העיר לקלוט מרכיב מסויים של אוכלוסייה ערבית.

אסף אדיר: מדינה שיש בה

רן כהן: מישהו נתקל בהתנגדות?

חנא סוייד: יש התייחסות לזה.

חנא סוייד: אמנם ראש העיר אמר שלא.

אסף אדיר: קיימת התנגדות לא פשוטה בנושא הזה, שרוצים, אבל לא רוצים את הערבים.

רן כהן: ראש העיר בטוח לא מתנגד.

רן כהן: אני שואל אותך ואת שאר הנוכחים, האם יש התנגדות של בתי המלון או של גורמים אחרים בעיר לעבודת ערבים ישראלים?

אסף אדיר: לגופו של עניין, היו מודעות בעיתונים בשנה האחרונה.

אסף אדיר: פנינו מספר פעמים, וניסינו ליצור קשר.

אסף אדיר: בכל אופן, התחושה של כמה אנשים שבדקתי לקראת הישיבה היום, שעשו את הפניות האלה, שברגע ששומעים שזה ערבים, ההתלהבות יורדת.

חנא סוייד: מצד האורחים.

אסף אדיר: עמותת מע"ן, מה שהיה היה.

אסף אדיר: יש מבצע, ויש אפשרות לתת הטבות, ולבדוק את תנאי השכר האטרקטיביים.

אסף אדיר: אנחנו מוכנים לעבוד אל מול אחת הרשתות, מול מי שמוכן, בבקשה.

רן כהן: כדי לעודד.

רן כהן: תודה.

דוד בלום: אנחנו התחייבנו בהסכם עם האוצר לגבות 350 שקלים בלבד עבור הדיור.

דוד בלום: זה חלק מההטבות שאנחנו נותנים.

רן כהן: אני מקווה שכולכם עומדים בזה.

רן כהן: חבר הכנסת שי חרמש, בבקשה.

שי חרמש: אני רוצה לבוא מזווית אחרת.

שי חרמש: המלונות לא מעניינים אותי, ועובדים לא מעניינים אותי.

שי חרמש: מעניין אותי דבר אחד בלבד, אילת.

שי חרמש: מה שטוב לאילת טוב לי.

שי חרמש: במחיר של עובדים זרים, של עובדים לא זרים, קיומה של אילת עניין אסטרטגי למדינת ישראל.

שי חרמש: תיירות לאילת, זו אילת קיימת או אילת לא קיימת.

שי חרמש: אילת לא נמצאת 20 קילומטר מפתח תקווה.

שי חרמש: כשדנים פה, כאילו שדנים כרגע בכפר שמריהו.

שי חרמש: זו כלכלה עצמאית מנותקת, לא מחוברת לשום דבר אחר במדינת ישראל.

שי חרמש: יש תיירות באילת, אין תיירות באילת אין תעסוקה.

שי חרמש: עוד אלמנט אחוד.

שי חרמש: כל עובד בתוך המערכת של שטיפת הסירים יוצר אחריו עוד שניים, שלושה, ארבעה, חמישה, שישה עובדים.

שי חרמש: מהשישה עובדים האלה זה פקידי קבלה, זה אנשי שרות, זה אנשי מינהל, אנשי תחזוקה, שאני מניח שאותם בשכר הזה אפשר להעסיק.

שי חרמש: באילת יש בעיה אחת קטנה, שאני מתפלא שראש העיר לא דיבר עליה.

שי חרמש: אילת לא מתחרה עם הילטון תל אביב.

שי חרמש: אילת מתחרה עם סיני וירדן.

שי חרמש: לא שמעתי שיש עמותת מע"ן, לא שמעתי שיש שם חוק שכר מינימום, הם גם לא שמעו על עמיר פרץ, הם גם לא שמעו על שכר מינימום.

שי חרמש: נדמה לי שלא מכניס את זה בתוך הקונטקסט כאן, דן בדבר שהוא פשוט דיון וירטואלי.

שי חרמש: ברגע שלאילת לא יסופק כח אדם לכל הרמות, מגובה המפלס של רחיצת הסירים הגדולים, התוצאה תהיה הגירה מאילת, ובהיסטוריה שלי, כבר ראינו את אילת מתרוקנת מהם.

שי חרמש: היו שנים שתמנע נסגרה, אילת נסגרה.

שי חרמש: מי שרוצה לעשות היום תמנע מספר שתיים, יעשה אותו לתיירות.

שי חרמש: לכן כל אמצעי כרגע, מצידי תביאו מאיפה שאתם רוצים, כדי שהתיירות תהיה מלאה, כדי שהתעסוקה תהיה מלאה, כדי שבאילת יהיה פרנסה.

שי חרמש: אם זה ערבים, זה ערבים, ואין שום דבר שמשנה אותה מכל דבר אחר, ואם זה עובדים זרים, זה עובדים זרים.

שי חרמש: יש פה עוד נקודה אחת.

שי חרמש: מכל הסיפור כרגע יש עודף ביקוש של עובדים זרים.

שי חרמש: גם אחרי ה-500, 700, את ה-1,000 עובדים זרים, עדיין מחפשים עובדים.

שי חרמש: עמותת מע"ן, עם ההצלחות הקוליסאליות שלכם, עם נושא הבנייה באילת, שאומר שמאות עובדי בניין דרך מע"ן לא כל כך הגיעו לאילת.

שי חרמש: אני אומר בוא לא נעשה אקספירמנט שני על בתי המלון.

שי חרמש: נדמה לי שזה האקספירמנט האחרון.

שי חרמש: אין דבר יותר פשוט ממלונות להיסגר.

שי חרמש: מורידים את השאלטר, הולכים הביתה.

שי חרמש: ולרשתות גם פתאל וגם אחרים אין להם בעיה.

שי חרמש: אז הוא יירד מאילת, יש מספיק פרנסה גם במקומות אחרים.

שי חרמש: בעל סנדלריה פושט רגל, סוגר.

שי חרמש: רשת מלונות, הולכת הביתה לא קורה לה כלום.

שי חרמש: לכן, אם ישנו פה לוח זמנים שלא עמדו בלוח הזמנים, בואו נקבל החלטה, נאריך את לוח הזמנים.

שי חרמש: אם זה 2007, תזיזו ל-2008.

שי חרמש: אם זה 2008, תזיזו ל-2009, באמת לא מעניין אותי.

שי חרמש: אני מבטיח דבר אחד, אם רן כהן וחבורתו לא יפזרו את הכנסת, אז בשלוש השנים הקרובות אני פה.

שי חרמש: לא איכפת לי להיפגש גם ב-2009, שום דבר לא בוער, לכולם יש זמן.

שי חרמש: אני רוצה להציע דבר פרקטי לגמרי.

שי חרמש: התכנית הזאת שלא הצליחה, בואו נאריך את לוח הזמנים שלה.

שי חרמש: אני מוכן לתת צ'אנס לכל דבר, למען כזה, למען אחר.

שי חרמש: אל תעשו שם כרגע שום דבר שיתקע את המלונות.

שי חרמש: ברגע שאין עובדים, אין מלונות אין אילת אין תיירות.

רן כהן: תודה רבה חבר הכנסת חרמש.

אפרים כהן: אני מעוניין לשאול בשאלה אחת.

אפרים כהן: אני עם החברים, מנהלי משאבי אנוש, מנהלי בתי מלון, משנת 2000 מנהל משא ומתן בנושא של עובדים זרים לאילת, הטענה שלהם, יש חסר בכוח אדם בנושא של שטחים ציבוריים, גינון ורחיצת כלים.

אפרים כהן: מה קרה שב-2006 באו לחתום על הסכם עם האוצר?

אפרים כהן: האם כדי לקבל מענק, הם לא ידעו שיש בעיה כזאת ב-2000-2005.

אפרים כהן: הבעיה היתה ידועה לכל מנהלי בתי המלון, לכל מנהל משאבי אנוש, ואמרנו בהגדרה בקריטריונים.

אפרים כהן: הקצאת עובדים זרים יינתנו רק למקצועות אלה שחסרים ישראלים.

אפרים כהן: קרי, טיפולים בשטחים ציבוריים, בריכות ושטיפת כלים.

אפרים כהן: ומה קרה ב-2006, כנראה שהאוצר היה נדיב במענקים וחתמו מהר, בהסכם מאוד מכובד.

אפרים כהן: היום פתאום אין כלום.

אפרים כהן: האם הנושא של המענק שיכנע את בעלי הממון לחתום?

אפרים כהן: למה?

אפרים כהן: ידעתם את הבעיה הזאת, למה חתמתם?

דוד בלום: לא היתה ברירה.

שלום בן משה: בהחלטת הממשלה כתוב שבפברואר 2007 למעשה אין עובדים זרים יותר.

שלום בן משה: אני הארכתי בחודש נוסף על פי סמכותי כדי לתת זמן להתארגן.

שלום בן משה: אם לא תתקבל החלטה בסוף ינואר הזה, כל העובדים הזרים שנמצאים באילת הם לא חוקיים.

שלום בן משה: הארכתי מעבר להחלטה.

רן כהן: הסמכות נתונה כל חודש.

שלום בן משה: האם הכנסת תגיע לסיכום כזה או אחר, כן.

שלום בן משה: אם לא, בסוף החודש להעמיס אותם באוטובוסים ולהוציא אותם מהארץ, אין עובדים זרים באילת.

רן כהן: מאיזה מדינה?

שלום בן משה: הודו ומנפאל.

רן כהן: ההודים יותר טוב מישראלים?

רן כהן: נעשה משהו בעניין.

יובל יעקבי: העמדה של משרד האוצר, שלא צריך עובדים זרים בענף המלונות באילת.

יובל יעקבי: זה לא שאנחנו לא שומעים את המצוקה של המלונאים.

רן כהן: עוצמים את העיניים.

יובל יעקבי: לא עוצמים את העיניים.

יובל יעקבי: אנחנו בהחלט חושבים שענף המלונאות הגיעו להסכם יפה בשנת 2006, להוצאת העובדים הזרים.

יובל יעקבי: היה להם הרבה זמן להתארגן.

רן כהן: איך הם חתמו?

יובל יעקבי: בוא נראה בקונטקסט הכללי.

יובל יעקבי: זה לא שזה ענף המלונות ותו לא.

יובל יעקבי: ממשלת ישראל מובילה כבר כמה שנים את הסיפור הזה של הפחתת מספר העובדים הזרים, כמו שעשינו במלונאות באילת, עשינו עם בניין.

יובל יעקבי: כמו שעשינו עם בניין, עשינו עם מסעדות אתניות.

יובל יעקבי: כל הענפים מתרוקנים מעובדים זרים בדיוק על פי אותו מודל.

רן כהן: - - - אבל לא כסף לעידוד ישראל.

יובל יעקבי: כמו שעשינו את זה בכל הענפים, כך עשינו בענף המלונאות, וגם על פי אותו מודל.

יובל יעקבי: אתה יושב עם הנציגים של התעשייה הזאת, אתה מגיע להסכם על ההפחתה של מספר עובדים זרים.

יובל יעקבי: מצד שני, תכניות לעידוד תעסוקה של ישראלים להכשרה מקצועית.

יובל יעקבי: כך עשינו גם פה.

רן כהן: אומרים לך שבכל המבצע הזה של עובדה, הפיתוי הוא לא מספיק גדול כדי שיותר ישראלים יבואו לעבוד.

רן כהן: אז מה אתה אומר, אני נתתי 60 מיליון לחמש שנים, יקוב הדין את ההר, אין עובדים.

רן כהן: אז אולי תקדימו חלק מהכסף קדימה.

יובל יעקבי: אפשר לראות את הדמדומים של ענף שתלוי בעובדים זרים, וזה קורה לנו בכל הענפים, להרחיב עם עובדים ישראלים, להגדיל תעסוקה, עוד עובדים ישראלים, פשוט זה סימפטומים שהם די ברורים.

רן כהן: אתה חושב שמשרד האוצר יהיה מוכן ללכת לקראת משרד התיירות והמלונאים כדי לעודד עוד יותר את העובדים הישראלים והחברות כדי שיהיו יותר ישראלים?

יובל יעקבי: בשמחה.

רן כהן: תודה רבה, אני מודה לך.

חנא סוייד: אני רוצה להעיר על דברים ששי אמר, וזה העניין שאילת צריכה להתמודד מול סיני ועקבה.

חנא סוייד: אני מקווה שזה בעצם לא ניסיון להצדיק שכר נמוך לעובדים ישראלים שם, כי זה מה שמשתמע מזה.

חנא סוייד: בשביל למשוך עובדים ישראלים לאילת, צריך לתת להם תנאים טובים.

חנא סוייד: אנחנו יודעים את זה, ואין ספק שזה מה שצריך לעשות.

חנא סוייד: אני חושב שאנחנו צריכים לעזור לראש העיר, ולעיר אילת.

חנא סוייד: צריך למצות את כל האפשרויות להעסיק עובדים ישראלים, לפני שחושבים להוסיף עוד עובד זר אחד.

חנא סוייד: אני לא רוצה להיראות ולהישמע קיצוני וגורף כמו האוצר.

חנא סוייד: אבל יחד עם זאת, צריך למצות את הפוטנציאל המקומי שיש לנו.

חנא סוייד: הכי קל זה להביא עובדים זרים.

חנא סוייד: רציתי שאת הרף הזה, או את המישור הייחוס הזה שלא יהיה בעצם קדוש, ששם זה עשירית מזה, ולכן המסקנה היא מאוד ישירה.

חנא סוייד: ולכן אני חושב שזה התפקיד של העיר, של ראש העיר, של שרות התעסוקה, באמת לעשות קמפיין.

חנא סוייד: אולי אנשים לא יודעים שיש מקומות עבודה באילת.

חנא סוייד: אנשים שמוכנים לעבוד בעבודה הזאת.

חנא סוייד: אין מספיק מודעות, צריך לעשות קמפיין.

חנא סוייד: וגם שהאוצר יקדים תקציבים משנה שלישית לשנה ראשונה, ושהאנשים ייכנסו למסלול הזה, ואז נוצרים תנאים שהם ימשיכו.

חנא סוייד: אבל ללכת על הפתרון הקל הזה של להעסיק יותר זרים, זה לא טוב, לא כלכלית, ולא דמוגרפית.

רן כהן: תודה רבה.

חאלד דוחי: רציתי להשוות בין העיר אילת לעיר טבריה.

חאלד דוחי: טבריה זו עיר שהכלכלה שלה נשענת על בתי המלון שם.

חאלד דוחי: מידיעה אישית שלי, אני יודע שיש אפילו עודף של עובדים באזור טבריה מהמגזר הערבי ומהכפרים שנמצאים בסביבה של טבריה.

חאלד דוחי: ידוע לי, ויש הסכם קיבוצי מיוחד על עבודת בתי המלון באילת.

חאלד דוחי: לצערי, בכל המקרים שנתקלתי בהם, אף בית מלון לא משלם לעובדים שלו בהתאם להסכם הקיבוצי, שהוא בכלל מעודד הגירת עובדים מאזור הצפון, ומהמרכז לאילת.

שמעון לוי: אני מבקש שתחזור מדבריך.

רן כהן: סליחה, זו כנסת פה.

רן כהן: זה לא בית סוהר, אף אחד לא חוזר פה בדבריו, אלא אם כן הוא גידף, או קילל.

רן כהן: אני אגן על עמדתך בחרוף נפש.

רן כהן: כל אדם יגן על עמדתו עד שהוא לא פוגע במישהו אחר.

שמעון לוי: איך הוא יכול להגיד דבר כזה- - -

חאלד דוחי: אני אישית עומד על עמדתי ואומר, לא נתקלתי בבית מלון אחד שמשלם את כל התוספות, או את רוב התוספות שבהסכם הקיבוצי המיוחד של אילת, שבהתאם לזה חייבים לשלם.

חאלד דוחי: אם זה תוספת ערבה, ואם זה תוספת טיסות, חמש פעמים הלוך ושוב.

אפרים כהן: לא מוצאים עובדים זרים חדשים.

חאלד דוחי: על מנת להגיע לישראל הם שילמו סכומים ענקיים, עד 10,000$ כדי להגיע.

חאלד דוחי: זה שהם עבדו כאן פחות משנה, או שנה או שנתיים, זה אפילו לא מכסה להם את הסכום שהם שילמו, או בהודו או בנפאל.

אפרים כהן: התקבלה החלטה לגבי עובדים חדשים יחד עם שלום, אם צריך לצאת - - -

חאלד דוחי: אדוני היושב ראש, ראיתי כמה פרסומים במגזר הערבי, בעיתונות.

חאלד דוחי: כל הפרסומים שראיתי אותם, כולם באמצעות העסקה לא ישירה, אלא העסקה באמצעות חברות כוח אדם ושכר קצת יותר משכר המינימום.

רן כהן: שרות התעסוקה אומר שהוא מנסה לגייס.

חאלד דוחי: כולם באמצעות העסקת כוח אדם ושכר של 22 שקלים.

רן כהן: אני מאוד מודה לך אדוני.

רן כהן: מועצת הפועלים באילת, אדוני ראש העיר, טוענים שבתי המלון מפטרים ישראלים.

רן כהן: חלק מהעובדים הללו מוצאים את עצמם בכלל לא רצויים בבתי המלון.

רן כהן: זו גם סוגייה שצריך לטפל בה.

מאיר הלוי: אני רוצה להוציא את המוץ מהתבן.

מאיר הלוי: העיר נשענת כולה על ענף התיירות, וצריך להתייחס אליה בקטגוריה שונה.

מאיר הלוי: צריך להחריג.

מאיר הלוי: דרך אגב, עושים את זה בסקטורים שונים.

רן כהן: לכן אני מקיים את הישיבה.

מאיר הלוי: אני אומר למלונאים, וכולם יודעים.

מאיר הלוי: ללא עורף קהילתי יציב, גם ענף המלונאות יפול.

מאיר הלוי: גם זה חשוב שנדע.

מאיר הלוי: אני רוצה להבין במידת הרגישות המקסימלית.

מאיר הלוי: כשאני מדבר על משפחות חד-הוריות, קשה לי להגיד את זה, אבל אני אומר את הדברים הללו.

מאיר הלוי: וכשאני מדבר על עובדים שבאים מהמגזר הערבי, כשבא עובד לא עם משפחתו, הגרעין המשפחתי לא קיים באילת, אני רוצה שתבינו, אני צריך לנהל מערכת.

מאיר הלוי: יש לזה משמעות דרמטית במבנה הדמוגרפי.

מאיר הלוי: בסיכומו של דבר, אני רואה את הפתרון כחלק מתוך איזושהי הווייה קהילתית מקומית עירונית.

מאיר הלוי: אני ראש עיר, אני לא יושב ראש התאחדות בתי המלון.

מאיר הלוי: ולכן, השפעה כזאת מקרינה באופן מיידי על מה שקורה בעיר.

מאיר הלוי: ולכן הצעתי היא אחת.

מאיר הלוי: קודם כל להאריך, אני אומר את זה לידידי שלום, להאריך את הנושא, ולמצוא עדיין את הנוסחה.

מאיר הלוי: אם לא נמצא, בוא נתאמץ ונמצא אותה.

מאיר הלוי: הצעתי להגדיל את מספר העובדים.

מאיר הלוי: אני רוצה להציע עוד הצעה שכבר דיברנו עליה.

מאיר הלוי: לראות איך יוצרים מצב שבו הסטודנטים, זה האוכלוסייה הכי חשובה, אבל כרגע לא הצליח, אנחנו מנסים.

רן כהן: תודה רבה לראש העיר.

רן כהן: רבותי, אני פונה לחבריי חברי הכנסת, אני מציע שנפנה למשרד התיירות ואל משרד האוצר מתוך הדאגה שלנו לעיר אילת, ולתעסוקה בה, ולנושאים שתורמים לקיומה ויציבותה של העיר הזאת, ולבריאותה של מערכת בתי המלון שם, שזה הענף המרכזי של העיר, בדרישה לפתח לאלתר מודל שיעודד יותר ישראלים לעבוד באילת, גם בתמורה להטבות גדולות יותר ממבצע עובדה.

רן כהן: אין דרך אחרת.

רן כהן: הדבר השני, שהיחידה של שלום, תהיה מתואמת לגבי מועדי יציאה של עובדים זרים בהתאם לתוספת של העובדים הללו, גם אם נצטרך להאריך על חלק מן העובדים הזרים, עוד חודש או חודשיים עד שיימצאו העובדים הללו, שיירדו לעבוד באילת, ובעיקר שתהיה עבודה מקסימלית של ישראלים.

רן כהן: הממשלה רוצה מאה אחוז של ישראלים.

רן כהן: בעניין הזה אני גם פונה למלונאים, מה שאני יודע, בתי המלון באילת לוקחים סכומים מאוד גבוהים לאלה שמתארחים שם, עם כל הכבוד.

רן כהן: תפתחו את הלב, ותפתחו את הארנק גם כלפי העובדים, גם כלפי אלה שאתם רוצים לגייס אותם מקרב הישראליים, שיבואו לעבוד כדי שתהיה שותפות בין הממשלה לבין המלונאים, וההטבות הללו, שישולמו ליותר ויותר ישראלים.

רן כהן: אני מדגיש יהודים וערבים.

רן כהן: אני רוצה להדגיש, אם יש חס וחלילה אחד מכם שיוצר את הבעיה של אפליה בין יהודים לערבים בעניין הזה, זה חייב אדוני ראש העיר, להיפסק מייד.

רן כהן: לא בא בחשבון שלא יתקבל ישראלי באשר הוא, יהודי, ערבי, נוצרי, מוסלמי, משום שהוא בעל לאום או דת כאלה או אחרים.

רן כהן: אז באמת, תפתחו את הלב והיד, כדי שתהיה יותר תעסוקה.

רן כהן: ובהתאם, אני מבקש משרות התעסוקה, לעשות מאמץ גדול בכדי להגיע ליותר ויותר ישראלים שיעבדו באילת, ויתנו מענה למצוקה הזאת של העובדים, במטרה ליישם את ההסכם ביניכם לבין הממשלה.

רן כהן: כי כוונת הממשלה בעיקרון היא נכונה, ולא צריך להפר אותה.

רן כהן: תודה רבה.