ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 62, 2007-01-09 10:00

מיכאל נודלמן: שלום לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת העלייה והקליטה.

מיכאל נודלמן: על סדר היום פוטנציאל היזמות בקרב העולים החדשים - החסמים והקשיים- ישיבה לציון יום העסקים הקטנים והבינוניים.

מיכאל נודלמן: היום מוקדש לציון עסקים קטנים ובינוניים, ואני חיכיתי להגעת חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב שהוא יושב-ראש השדולה לעסקים הקטנים.

מיכאל נודלמן: הוא נמצא כעת בוועדה אחרת, וברגע שהוא יתפנה הוא יגיע.

מיכאל נודלמן: כולם מבינים שהעסקים הקטנים הם עמוד השדרה של כל הכלכלה.

מיכאל נודלמן: הם גמישים, הם לא גדולים, ובזמן מהפיכות ושינויים הם תמיד יכולים לשנות את הפרופיל שלהם.

מיכאל נודלמן: רוב המדינות נותנות הרבה כסף לפיתוח העסקים הקטנים.

מיכאל נודלמן: חברת הכנסת מרינה סולודקין, חבר הכנסת יורי שטרן ואני, תמיד לחמנו בוועדת העלייה והקליטה שיהיה לעסקים הקטנים מספיק כסף, ושזה לא יהיה כל כך קשה לפתוח עסק קטן.

מיכאל נודלמן: העסקים הקטנים יוצרים פרנסה לבעלים שלהם, אבל גם לאנשים אחרים.

מיכאל נודלמן: מרכז המחקר והמידע של הכנסת הכין לנו נייר עמדה ובו טבלה שמפרטת את תקציבי הרשות לעסקים קטנים ובינוניים בישראל, במיליוני שקלים.

מיכאל נודלמן: אנחנו רואים שישנה מגמה שלילית שהיא לא מובנת.

מיכאל נודלמן: בשנת 2004 תקציבי הרשות היו 20 מיליון שקל, בשנת 2005 - 17.5 מיליון שקל, בשנת 2006 - 16.5 מיליון שקל, ובשנת 2007 - 14.5 מיליון שקל.

מיכאל נודלמן: ישנה גם סטטיסטיקה לגבי מספר העולים שפנו.

מיכאל נודלמן: 50,000 יזמים עולים פנו לייעוץ עסקי ראשוני, נערכו כ-25,000 בדיקות היתכנות כלכלית ליזמים, כ-9,500 יזמים עולים קיבלו הלוואות מהקרן לעולה העצמאי.

מיכאל נודלמן: כ-30,000 עולים עובדים בעסקים שהוקמו באמצעות הלוואות של המשרד לקליטת עלייה, וכ-30,000 יזמים עולים ותושבים חוזרים עברו מסלולי הכשרה עסקית.

מיכאל נודלמן: אלו המספרים.

מיכאל נודלמן: אבל, אנחנו יודעים שבזמן המלחמה בלבנון הרבה עסקים קרסו, ולכן אני לא מבין למה בשנת 2007 יש קיצוץ בתקציבי תמיכה ליזמות של עסקים קטנים.

מרינה סולודקין: אני חושבת שזה קודם כל מדיניות השר, כי אין סיבות אחרות.

מרינה סולודקין: שנית, מנצלים את העובדה שאנחנו נאבקים בתוכנית אחרת במשרד התעשייה והמסחר - בתכנית ויסקונסין, וכל המרץ שלנו הלך לנושא זה.

מרינה סולודקין: לצערי הרב, רואים שישנה ירידה בתחום זה.

מיכאל נודלמן: היד שלנו קטנה, אנחנו לא יכולים להילחם בכל.

מרינה סולודקין: אתמול קיבלתי פקס שאפילו מבטלים את המדיניות הנכונה של משרד התעשייה והמסחר שהיתה - עידוד עסקים של נכים, כאשר לא מדובר רק בעולים.

מרינה סולודקין: בשנים הקודמות טיפלנו בנושאים שקשורים לעולים, ואמרנו שהטיפול בהם צריך להיות כמו הטיפול שנותנים לחרדים ולערבים בנושא עסקים קטנים.

מרינה סולודקין: לצערי הרב, לא שמענו מזמן שמישהו מתעסק בזה.

מרינה סולודקין: יש קשיים אובייקטיביים במשרד, ויש גם אולי שינוי במדיניות, ועל כך אני רוצה לשמוע.

מיכאל נודלמן: האם גם במשרד הקליטה ישנו קיצוץ?

ענת אברג'ל: ודאי.

מיכאל נודלמן: אולי כדאי שתסבירי לנו במה מדובר, ומהי המדיניות.

מיכאל נודלמן: הרי אחרי המלחמה קרסו הרבה עסקים קטנים, וצריך לעזור לאנשים.

ענת אברג'ל: כל משרדי הממשלה נערכו ליום שאחרי המלחמה בהתייחסות לעסקים של תושבי הצפון.

ענת אברג'ל: אנחנו נתנו הלוואות לכל עסקים של עולים שנפגעו בגובה של עד 70,000 שקל, כאשר אנחנו נותנים רק עד 35,000 שקלים.

מיכאל נודלמן: בכמה עסקים מדובר?

ענת אברג'ל: אנחנו עדיין לא יכולים לבוא היום ולאמוד כמה קיבלו, מכיוון שמהרגע שאישרנו להם הם צריכים לגייס ערבים, וזה לוקח קצת יותר זמן.

ענת אברג'ל: חלק מהם כבר קיבלו.

ענת אברג'ל: אני לא יודעת להגיד כרגע כמה בדיוק קיבלו.

מיכאל נודלמן: כמה פנו?

ענת אברג'ל: בסביבות אלף עסקים פנו.

ענת אברג'ל: לא נשכח שהם מקבלים לא רק את ההלוואה, אלא מכלול שלם של ייעוץ.

ענת אברג'ל: הם לא ידעו מה לעשות עם העסק בזמן המלחמה.

ענת אברג'ל: למשל, מה עושים עם מס ערך מוסף?

ענת אברג'ל: מה עושים עם שכר דירה, ועם כל הבירוקרטיה?

ענת אברג'ל: הם קיבלו כל הזמן את הסיוע באמצעות המט"ים, ומשרד הקליטה שילם את המימון של הייעוץ העסקי שזה חלק לא בטל.

ענת אברג'ל: לגבי 2007, עם כל הקיצוצים, השר שלנו מצא לנכון לבוא ולהגדיל לכלל העולים את ההלוואות ל-70,000 שקל, כאשר קודם זה היה 35,000 שקלים.

ענת אברג'ל: צריך לסגור קצוות עם הנוהל, אבל הרעיון לשנת 2007 הוא שההלוואה תעמוד על 70,000 שקלים, ואפשר לברך על כך.

מרינה סולודקין: האם זוהי הלוואה ראשונה או שנייה?

ענת אברג'ל: זוהי הלוואה ראשונה.

ענת אברג'ל: היא כמובן תגדל, כי מי שניצל וקיבל 35,000 שקלים יכול לקבל עוד 35,000 שקלים.

נעמי סעדה: כמה ערבים יצטרכו להביא?

ענת אברג'ל: זה עומד כרגע לדיון.

ענת אברג'ל: הרעיון הוא גם להגדיל להם את סל השירותים.

ענת אברג'ל: אנחנו יודעים שלא תמיד יש תקציב במשרד התמ"ת לחונכויות, ועוצרים את החונכויות.

ענת אברג'ל: בשנת 2007 אנחנו הולכים להגדיל את שעות הייעוץ לעולים עד 20 שעות, במקום 5 שעות שהיו, כך שבהחלט המשרד הוא במגמה של סיוע לעולים בנושא עסקים קטנים.

מיכאל נודלמן: האם יש לכם סטטיסטיקה לגבי מספר העסקים הקטנים של עולים שנופלים?

ענת אברג'ל: אני יכולה להגיד לך שהאחוז, ה-default, בעקבות ההלוואה הוא נמוך מאוד.

ענת אברג'ל: פעם הוא עמד על 2%, והיום בגלל כל המצב הוא הגיע ל-8% שזה עדיין מאוד נמוך.

ענת אברג'ל: יש לנו קושי לעקוב אחרי שיעור הסגירה של העסקים כיוון שהעולים עוברים ממקום למקום, ומכיוון שאנחנו עוקבים אחרים רק עד שלוש שנים.

ענת אברג'ל: בשלוש השנים הנתון הוא נמוך מאוד, מכיוון שבמשך שלוש השנים עדיין מסייעים להם, מלווים אותם בעסק.

מרינה סולודקין: הגדלת ההלוואה ל-70,000 שקל היא צעד מאוד מבורך מצד משרד הקליטה, אני מברכת על כך ותומכת בזה.

מרינה סולודקין: טוב שהם הגדילו את ההלוואה מכיוון שחלק מהבעיות נובעות מגודל ההלוואה.

מרינה סולודקין: אדוני היושב ראש, אני מבקשת לברר האם נמצאים כאן נציגי משרד התמ"ת?

ענת גורדון: הם לא הגיעו.

ענת גורדון: הם הודיעו שאין להם עניין, שזה לא נוגע להם.

מרינה סולודקין: אני מבקשת שיירשם בפרוטוקול שאין להם עניין.

מרינה סולודקין: השר לשעבר אהוד אולמרט ואני, בנינו בשנה שעברה מערכת לטיפול מיוחד בעסקים של עולים במשרד התמ"ת.

מרינה סולודקין: כנראה שאין המשך למדיניות הברוכה הזאת.

מרינה סולודקין: אם היושב ראש יסכים, אני מבקשת להזמין את נציגי משרד התמ"ת, גם את הסמנכ"ל וגם את המנכ"ל, ולבדוק למה המשרד שינה את המדיניות כלפי העולים.

מיכאל נודלמן: אני בטוח שהם לא קראו את הוראות יושב-ראש הכנסת לגבי זימון של בעלי תפקיד במשרדים השונים לדיוני ועדות.

מיכאל נודלמן: אם מזמינים נציג כלשהו לוועדה הוא צריך להיות פה, וזה לא משנה אם יש או אין עניין.

מיכאל נודלמן: אני מבקש לכתוב מכתב ליושבת ראש הכנסת שמשרד התמ"ת לא הגיע לדיון מכיוון שאין לו עניין בנושא שבו דנים.

מרינה סולודקין: אני אפילו חושבת שהם פחדו להיות כאן.

מיכאל נודלמן: פחדו או לא פחדו, הם צריכים להיות פה.

מיכאל נודלמן: אם מזמינים גורמים שונים, אז כל מוזמן צריך להיות.

מיכאל נודלמן: הנושא הזה נמצא בעדיפות אצל ראשי ועדות ואצל יושבת-ראש הכנסת.

מיכאל נודלמן: במשרד התמ"ת יש קרן, והיתה תכנית מסוימת, ופתאום אין.

מוטי מורל: אנחנו עובדים בשיתוף פעולה עם הרשות לעסקים ועם משרד הקליטה בכל מה שקשור לסיוע ליזמות בכלל, וליזמות של עולים בפרט.

מיכאל נודלמן: איך זה מתבטא בראשון לציון?

מוטי מורל: ראשון לציון היא עיר ברוכה בעולים, בעיקר עולים מארצות חבר העמים.

מוטי מורל: העולים תרמו לעיר בכלל, ולעסקים הקטנים בפרט, תרומה שהיא יוצאת מהכלל.

מוטי מורל: הם משתלבים כמעט בכל התחומים.

מוטי מורל: אנחנו מטפלים בשנה בערך בכ-400 עולים שמקימים עסקים ופונים אלינו לקבלת ייעוץ והלוואות.

מוטי מורל: החסמים הבעייתיים שאנחנו נתקלים בהם במגזר העולים שרוצים להיקלט בארץ באמצעות עסק, הם שניים.

מוטי מורל: ראשית, הם לא מצליחים למצוא עבודה, ואין להם אלטרנטיבה אחרת.

מוטי מורל: זה מה שהם יודעים לעשות.

מוטי מורל: בנוסף לשאר הקשיים שעולה נתקל בהם שהם בעיקר חסמים של תרבות עסקית, שפה וידע שבהם אנחנו עוזרים להם בייעוץ, בהדרכות, ובקורסים, קשה להם גם להשיג מימון להקמת העסק.

מוטי מורל: הקרן היחידה היום שמיועדת לעסקים של עולים היא הקרן של משרד הקליטה, ופה ראיתם את המספרים.

מוטי מורל: אבל, כשמדובר בעסקים גדולים יותר של עולים הם פונים לקרנות הוותיקות הרגילות, ובקרנות האלה אין מסלול מיוחד שבא להקל על אותם עולים.

מוטי מורל: בזמנו, היתה פנייה של הקרן של משרד התמ"ת – הקרן לסיוע לעסקים בערבות מדינה שמוכרת בשם "קרן תבור", להפעיל מסלול ירוק לעולים שפונים לקרן בשיתוף עם הקרן של משרד הקליטה, כי אנחנו ראינו שמספר הפניות של עולים לקרן ההיא, ומספר העולים שמקבלים שם הלוואות, הוא נמוך ביחס לממוצע שלהם בכלל האוכלוסייה.

מוטי מורל: זאת נקודה שעדיין לא קרתה, ויש מקום לשיפור פה.

מוטי מורל: נושא נוסף שהמדינה יכולה לבוא בו לקראת העולים מעבר למה שעושה היום משרד הקליטה, והרשות לעסקים שהיא הזרוע השנייה של המדינה, הוא בכל מה שקשור לעולם המיסוי כלפי עולים.

מוטי מורל: עולה שמגיע לארץ וכעבור מספר שנים פותח עסק, אין לו שום הכרה מבחינת במס.

מוטי מורל: הוא ממוסה באותה רמה כמו כל אדם אחר, למעט כאלה שמקימים עסק במהלך שלושת השנים הראשונות שבמהלך השנים האלה הם מקבלים נקודות זיכוי.

מוטי מורל: גם פה יש איזשהו אבסורד, כאשר עולה שמגיע לישראל מקבל שלוש נקודות זיכוי במס הכנסה בשנה הראשונה, ובשנה השנייה הוא מקבל שתי נקודות, ובשנה השלישית נקודה אחת.

מוטי מורל: דווקא בשנה הראשונה כשהוא מתאקלם ומסיים אולפן נותנים לו שלוש נקודות שהוא לא מצליח לנצל אותן, ובשנים שבהן הוא נקלט ונכנס לשוק העבודה כבר אין לו נקודות זיכוי.

מרינה סולודקין: עכשיו אנחנו מבינים למי היו הקלות ברשויות המס, ולמי לא.

מוטי מורל: צריכים לעשות במדינה חשיבה כללית של כל הגופים הכלכליים, אם זה רשויות המס, אם זה משרד התמ"ת, ביטוח לאומי, משרד הקליטה, על מנת לראות את מכלול החסמים שקיימים לעולים, ויש לא מעט חסמים.

מוטי מורל: משרד הקליטה מוביל מהלכים, אבל הוא בודד בנושא הזה.

מוטי מורל: בכלל, קשה להקים עסקים בארץ, על אחת כמה וכמה לעולים.

מוטי מורל: מגזר העולים הוא פוטנציאל אדיר.

מוטי מורל: מדובר באנשים מאוד חרוצים שהם עם הגב לקיר, אין להם אלטרנטיבה.

מוטי מורל: הם עושים הכול על מנת שהעסק שלהם יצליח.

מוטי מורל: זה גם בא לידי ביטוי באחוזי ה-default הנמוכים שיש בהלוואת הקרן לעולה.

מוטי מורל: מדובר ב-2% - 3%, ואלו אחוזים מאוד נמוכים אפילו ביחס למצב בבנקים ששם הלווים הם בעלי עסקים רגילים.

מוטי מורל: התקציבים שמופנים היום לעולים מהמדינה מגיעים דרך שני משרדים, כאשר משרד אחד הוא משרד הקליטה.

מוטי מורל: התקציב שמשרד הקליטה מפנה באמצעות אגף יזמות עסקית לעולים הוא יותר גדול מכל התקציב של הרשות לעסקים בכלל לכל העסקים הקטנים.

מוטי מורל: אם אני לא טועה, וענת אברג'יל תתקן אותי, תקציב אגף היזמות כולל הקרן - - -

ענת אברג'ל: ב-2006 לא כולל עודפים עמדנו על 16 מיליון.

מוטי מורל: וזה מופנה אך ורק לעולים יזמים.

מוטי מורל: לעומת זאת, התקציב של הרשות לעסקים הוא כל כך נמוך שגם אם הם רוצים לעזור, והם עוזרים לעולים, אין להם מאיפה.

מוטי מורל: נדרש פה איזשהו תיקון למגזר הזה.

ענת אברג'ל: סליחה, 19 מיליון.

מיכאל נודלמן: אנחנו בוועדת הקליטה רגילים למתוח ביקורת על אנשי משרד הקליטה שבאים לפה.

מיכאל נודלמן: זו הפעם הראשונה שאנחנו שומעים מחמאות על משרד הקליטה.

מיכאל נודלמן: באמת, כל הכבוד.

מרינה סולודקין: זה גוף שעובד מאוד קשה בכיוונים הנכונים.

ענת אברג'ל: יש עוד הרבה דברים שעדיין לא שמעתם עליהם.

ענת אברג'ל: יש לנו פרויקט מיוחד לעסקים לעולים מקווקז בשיתוף עם הג'וינט.

חיה גרף: אנחנו עוסקים בהרבה אוכלוסיות, ובין היתר באוכלוסיית העולים כאשר אנחנו מתמקדים בעולים מקווקז, אתיופיה, מסוריה, מאיראן, בנושאי יזמות.

חיה גרף: יחד עם משרד הקליטה הקמנו מוקדי התמחות.

חיה גרף: יש לנו מוקד התמחות במט"י נתניה.

חיה גרף: יש עלייה מאיראן כאשר העולים מאיראן הם אנשי עסקים.

חיה גרף: הקבוצות האלה צריכות יותר כלים להתמודדות לכניסה לעולם העסקים.

חיה גרף: כמו ששמענו, לרשות לעסקים יש תקציב מאוד קטן בכלל האוכלוסייה.

חיה גרף: פה אנחנו מוסיפים להם עוד חונכויות, חונכות לפני פתיחת העסק כי אין דבר כזה בתמ"ת.

חיה גרף: לפני שהעולים פותחים את העסק ולפני שהם מסתבכים, מצמידים להם חונך שיבדוק איתם את החוזים ואת פרטי העסק שהם פותחים, ואת ההלוואות.

חיה גרף: אנחנו מלווים אותם במהלך הפתיחה לאחר הפתיחה יש חונכויות, יש להם קורסים בשפה שלהם, יש להם ספרים וחוברות בשפה שלהם.

חיה גרף: הקמנו מוקדי נתמכים לאוכלוסיות.

חיה גרף: שיתוף הפעולה עם משרד הקליטה הוא מאוד טוב.

חיה גרף: אני רוצה להעלות בעיה שיש לנו בתחום הזה.

חיה גרף: למשרד הקליטה יש את ההגבלה של עשר שנים.

חיה גרף: כלומר, עולה מאתיופיה או מקווקז שרוצה לפתוח עסק, והוא עשר שנים ויום, הוא כבר לא יכול לקבל את התמיכה.

חיה גרף: מבחינת הג'וינט, אנחנו ממשיכים את התמיכה.

חיה גרף: לנו את הקטע של תאריך עלייה.

חיה גרף: זה לכל העולים.

ענת אברג'ל: חברת הכנסת מרינה סולודקין ניסתה להוביל מהלך עם אהוד אולמרט שהיה אז שר התמ"ת.

ענת אברג'ל: רענן דינור הקים ועדה בראשות אבנר ורד, ואני הייתי חברת ועדה.

ענת אברג'ל: משרד הקליטה מבחינתו, לא יכול לחרוג מעל עשר שנים כי זוהי החלטת ממשלה.

מרינה סולודקין: לכן, הייתי צריכה להקים במשרד אחר את הוועדה.

ענת אברג'ל: צריך להחליט איזשהו גבול של זמן, החליטו על עשר שנים.

ענת אברג'ל: רק לגבי אתיופים החליטו על 15 שנים.

ענת אברג'ל: כלומר, לאתיופים מגיע עד 15 שנה.

מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים לשמוע מה קורה עם עסקים של יוצאי אתיופיה.

זמיר ג'גנאו: אני מתאם את מוקד יזמות ברמה הארצית של יוצאי אתיופיה.

זמיר ג'גנאו: התכנית פועלת בשיתוף פעולה של משרד הקליטה והג'וינט.

זמיר ג'גנאו: היא מופעלת במט"י נתניה.

זמיר ג'גנאו: זהו מוקד יחידי ומיוחד במינו שעוסק בתחום היזמות בקרב יוצאי אתיופיה.

זמיר ג'גנאו: לתכנית יש שלוש מטרות עיקריות.

זמיר ג'גנאו: ראשית, עסקים קיימים.

זמיר ג'גנאו: אנחנו נותנים ייעוץ עסקי וליווי לעסקים קיימים.

מיכאל נודלמן: כמה עסקים יש כרגע?

זמיר ג'גנאו: התחלנו עם 27 עסקים, וכיום ברמה הארצית ישנם 150 עסקים פעילים.

זמיר ג'גנאו: אנחנו מעריכים שישנם עוד קרוב ל-150 עסקים פעילים.

מיכאל נודלמן: כמה עובדים יש בממוצע בכל עסק?

זמיר ג'גנאו: בדרך כלל העסקים הם קטנים ובהם עובדים 2 עד 5 עובדים.

מיכאל נודלמן: העסקים הם משפחתיים.

זמיר ג'גנאו: כן.

זמיר ג'גנאו: בדרך כלל, העסקים הם עסקי מזון, חנויות תבלינים, מוצרים אותנטיים, שברובם פונים לכלל היעד של יוצאי אתיופיה.

זמיר ג'גנאו: המטרה השנייה מתמקדת ביזמים חדשים שרוצים להקים עסק.

מיכאל נודלמן: האם יש תור של יזמים כאלה?

זמיר ג'גנאו: יש יזמים שפונים ומתעניינים כיצד ניתן להקים עסק, כי האינפורמציה כיצד להקים עסק בישראל ומה המשמעות של זה, חסרה להם.

זמיר ג'גנאו: המוקד נותן להם את השירות מרמה של קורסים ביזמות עסקים, בניית תכנית עסקית, ועד לרמה של ליווי אחרי הקמת העסק עד שבעל העסק בשל לנהל את העסק באופן עצמאי.

מיכאל נודלמן: זה באזורים בהם גרים רוב יוצאי אתיופיה.

זמיר ג'גנאו: הפעילות שלנו מתרכזת בעיקר באזורים בהם יש אוכלוסייה גדולה של יוצאי אתיופיה.

זמיר ג'גנאו: למשל, בנתניה, רחובות, עפולה, אשקלון, קריית מלאכי, אשדוד.

זמיר ג'גנאו: המטרה השלישית שלנו שהיא לא פחות חשובה, היא העלאת והגברת המודעות בקרב יוצאי אתיופיה משום שרמת המודעות והאינפורמציה היא חלשה.

מיכאל נודלמן: האם הכול נעשה בעברית?

זמיר ג'גנאו: הכול בעברית.

זמיר ג'גנאו: אנחנו מגייסים את כלי התקשורת של בני העדה לטובת הפעילות שלנו, כאשר הכוונה לרדיו, טלוויזיה, עיתונות.

זמיר ג'גנאו: מעבר למדיה, אנחנו עושים קורסי הסברה בתחום יזמות לעסקים, במטרה לתת כלים בסיסיים.

זמיר ג'גנאו: מכיוון שהם לא צורכים מידע, אנחנו מעבירים להם את המידע בדרכים שונות.

מיכאל נודלמן: אתה אומר שישנם כרגע 150 עסקים פעילים.

מיכאל נודלמן: כמה עסקים נפלו, וכמה עסקים עומדים חזק?

זמיר ג'גנאו: ישנם 150 עסקים פעילים, כאשר אנחנו עמדנו בקרוב ל-200 עסקים.

זמיר ג'גנאו: כלומר, ישנה נשירה.

זמיר ג'גנאו: ישנו גידול, ואנחנו מזהים את הפוטנציאל של זה.

זמיר ג'גנאו: מבחינתי, 150 העסקים הם החלוצים של היזמות.

זמיר ג'גנאו: אבל, אנחנו צריכים להגיע לנקודה שבה נפרוץ את מעגל היזמות כלפי מעלה.

זמיר ג'גנאו: אני רוצה להתייחס עכשיו לחסמים ולקשיים שיש בפני עולי אתיופיה שרוצים להקים עסק.

זמיר ג'גנאו: ראשית, יהודי אתיופיה הם אנשים שניהלו משק עצמאי באתיופיה.

זמיר ג'גנאו: הם עסקו באופן עצמאי בנפחות, בטקסטיל, בפחם, ובשאר תחומים.

זמיר ג'גנאו: עניין הבירוקרטיה זר להם, משום שהמימשל האתיופי התערב מעט מאוד בעסקיהם, אולי שלוש פעמים בשנה.

זמיר ג'גנאו: פעם אחת, כאשר הוא מגייס לצבא.

זמיר ג'גנאו: פעם שנייה, כאשר הוא בא לגבות מס.

זמיר ג'גנאו: מעבר לזה, לא הכירו את המימסד ולא עבדו איתו.

זמיר ג'גנאו: כאשר יהודי אתיופיה הגיעו לארץ, מעבר לקשיי ההיקלטות הרגילים של שפה ותרבות שיש לכל עולה, הם נתקלו בתופעה חדשה לגביהם של הבאת אישורים ועבודה עם המימסד, ובירוקרטיה.

זמיר ג'גנאו: זה מאוד הקשה על היקלטותם.

זמיר ג'גנאו: יוצאי אתיופיה היו יזמים, עצמאיים, ובעלי יכולת ניהול משק, בארץ מוצאם.

מיכאל נודלמן: זה גם קשה ליוצאי גרוזיה ורוסיה.

מרינה סולודקין: נקודת המוצא שלי היא שהם היו שם עצמאיים והם ידעו הרבה דברים, וכאן הם לא יכלו לפתח את הדברים שבשבילם הם טבעיים.

זמיר ג'גנאו: בדיוק, וכאשר יוצאי אתיופיה הגיעו לארץ היה להם blackout.

זמיר ג'גנאו: מאנשים עצמאיים הם הפכו פתאום להיות תלויים בבירוקרטיה ובמימסד, וזה יצר אצלם חוסר אמון וכל דבר נראה להם בלתי פתיר.

זמיר ג'גנאו: נותני השירות בתוך הקהילה לא תמיד מצאו את הדרך הנכונה, וזה היה אחד החסמים בפני פעילות.

זמיר ג'גנאו: לאנשים שרצו להקים עסק, ליזמים, לא היה הון אישי.

זמיר ג'גנאו: הם מתחילים מנקודת אפס.

זמיר ג'גנאו: מצב זה יוצר בעיות כשהם הולכים לבנקים וכשהם ניגשים לקרנות.

זמיר ג'גנאו: מבחינתי, יזמות זה השתלבות בחברה הישראלית ויש אנשים שרוצים להקים עסק להתפתח, ולהשתלב בחברה הישראלית.

מיכאל נודלמן: האם רוב האנשים שייכים למשרד הקליטה או לא?

זמיר ג'גנאו: אנשים שבאו במסגרת "מבצע משה" כבר לא שייכים למשרד הקליטה כי הם מעל ל-15 -20 שנה בארץ.

זמיר ג'גנאו: אנשים שבאו במסגרת "מבצע שלמה" הם כבר לקראת יציאה מתחום ההקלות של משרד הקליטה.

זמיר ג'גנאו: הרקע התרבותי השונה והמנטאליות השונה, מצריכים יחס מיוחד, וכלים מיוחדים לקהילה.

זמיר ג'גנאו: הגישה והתפיסה צריכות להיות שונות מהגישה והתפיסה לגבי שאר האוכלוסייה.

זמיר ג'גנאו: אנחנו מזהים שני דורות.

זמיר ג'גנאו: ישנו דור המדבר, דור האבות שלנו שהגיע לכאן, וישנו הדור שנולד פה או הגיע בגיל צעיר.

זמיר ג'גנאו: יש קונפליקט בין הדורות.

זמיר ג'גנאו: הצעירים המלומדים רוצים לצאת, אבל בסופו של דבר הם חוזרים למשפחה והם נכנסים לתוך מעגל.

זמיר ג'גנאו: יש אקדמאים שלומדים בכל התחומים והם רוצים לתת שירות לכלל החברה.

זמיר ג'גנאו: אנחנו מזהים שלאחר שהם למדו, ולאחר שהם רכשו השכלה, הם חוזרים לקהילה.

זמיר ג'גנאו: זה מעגל סגור שאי אפשר לפרוץ אותו.

מרינה סולודקין: זאת אומרת, צריך לעשות שינוי משום שהם לא מקבלים השכלה בתחומים שבהם הם יכולים להיות עצמאיים, ולצאת לעולם הגדול.

יהודה עירוני: זה התפקיד של המוקד.

יהודה עירוני: המוקד באמת מכוון לאותם מקומות ומסלולי הכשרה שבהם אפשר להקים עסק עצמאי.

יהודה עירוני: זמיר ג'גנאו מדבר על 4,000 אקדמאיים יוצאי העדה, הוא מדבר על 30 עורכי דין.

זמיר ג'גנאו: צריך לתת העדפה מתקנת לצעירים כדי שהם יוכלו להשתלב במעגל היזמות והעסקים.

מרינה סולודקין: צריך לתת להם דחיפה להיות עצמאיים בכל מיני תחומים כמו: תעשייה, מסחר, חקלאות, ולשבור את התלות במשרדים ובבירוקרטיה.

יהודה עירוני: הרבה מבני העדה רואים את ההישג הגדול ביותר שלהם בלהיות עובד מדינה.

יהודה עירוני: אבל, בתחום היזמות יש פוטנציאל גדול מאוד.

יהודה עירוני: יש לו מעט מאוד חסמים שקל לטפל בהם.

יהודה עירוני: חסם אחד שהוא אופייני לכל העולים, הוא מעין מסלולים ירוקים בנושא של קרנות מימון קיימות.

יהודה עירוני: מסלול ירוק זה מסלול שאומר שמספיק פעם אחת להביא תצלום של תעודת הזהות, ולא צריך להביא את זה שלוש פעמים.

יהודה עירוני: חוסר האמון במערכת מתפתח מהאקטים המאוד קטנים מול המערכת הבנקאית, והטפסים, שהוא לא מבין אותה.

יהודה עירוני: כשהוא לא מבין אותה הוא חושב שיש יחס מפלה כלפיו.

מרינה סולודקין: צודק במאה אחוזים.

מרינה סולודקין: איך התקציב של המוקד שלכם בתחום היזמות?

ענת אברג'ל: משרד הקליטה נתן כ-200,000 עד 2006, והג'וינט בדרך כלל נתן אותו הסכום.

חיה גרף: משהו כמו 400,000 אלף דולר.

חיה גרף: היום אנחנו עושים פרויקטים לשלוש שנים.

יהודה עירוני: ההישג הגדול הוא שזה תכנית לשלוש שנים.

יהודה עירוני: פעם ראשונה אפשר לעשות פעולות שיש להן המשכיות.

מרינה סולודקין: זה מופת ודוגמה להתפתחות כל המשק שלנו.

מיכאל נודלמן: הגיע לפה גבי רובז מלשכת מנכ"ל משרד התמ"ת.

גבי רובז: אני מתנצל על האיחור.

מיכאל נודלמן: הגיע לפה גם חבר הכנסת סטס מיסז'ניקוב שאני צריך לתת לו זכות דיבור, ואחר כך נמשיך.

סטס מיסז'ניקוב: כבוד היושב ראש, תודה רבה על קיום הדיון החשוב הזה במסגרת יום העסקים בכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו יזמנו את היום יחד עם הרשות לעסקים הקטנים, על מנת להעלות את נושא העסקים הקטנים והבינוניים בכלל, על סדר יומה של הממשלה ושל המימסד, כפי שמגיע לו.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו חילקנו את הנושאים השונים שקשורים לעסקים הקטנים בין הוועדות השונות, כאשר לוועדת העלייה הקליטה יש תפקיד חשוב בכל נושא יזמות של עולים.

סטס מיסז'ניקוב: ברשותכם, אני אתייחס לכמה נקודות שהן משותפות גם לבעלי עסקים ותיקים וגם לעולים.

סטס מיסז'ניקוב: אבל, החסמים של יזמים עולים הם יותר קשים משל ותיקים מעצם זה שהעולים הגיעו לפה כשחלק מהמטען של חייהם נשאר מאחור.

סטס מיסז'ניקוב: קראתי פה מסמך של מרכז המחקר והמידע של הכנסת שהוגש לוועדה.

סטס מיסז'ניקוב: מצוין פה שלרשות היזמים עומדת קרן בערבות המדינה, וזה מעשה מצוין שהיה עוד בקדנציה הקודמת.

סטס מיסז'ניקוב: באתי לפה מוועדת הכספים ושם נשאלה השאלה, כמה מבעלי העסקים ומהיזמים, יכולים בכלל לנצל את ההלוואות שניתנות על-ידי קרן תבור?

סטס מיסז'ניקוב: אלה שמבוססים, אלה שמושרשים חזק, אלה שיש להם השקעות בבנק והם מוכרים על-ידי הבנקים, הם מקבלים את הסכומים האלה ביתר קלות.

סטס מיסז'ניקוב: אפילו שהמדינה נותנת ערבות של 70%, והבנקים - 30%, הם מחפשים בטחונות.

סטס מיסז'ניקוב: ברגע שהם מבקשים ביטחונות מבעלי עסקים, במיוחד מעולים חדשים שרק הקימו את העסק ואין להם עדיין הון לשעבד אותו לבנק, הם לא מקבלים.

סטס מיסז'ניקוב: ניתנו לנו מספרים לגבי השאלה כמה עסקים בצפון קיבלו הלוואות.

סטס מיסז'ניקוב: מתוך 80,000 עסקים בצפון שכמעט וקרסו בעקבות המלחמה, 1,200 עסקים קיבלו הלוואות.

סטס מיסז'ניקוב: השאלה שצריך לשאול היא, כמה ביקשו?

סטס מיסז'ניקוב: אין לנו נתונים לגבי השאלה כמה ביקשו, או שמסתירים את הנתונים האלה או שלא אומרים אותם.

סטס מיסז'ניקוב: מכל מקום, גם אם מעט עסקים ביקשו זה בדיוק מהסיבה שהם יודעים שהם לא יקבלו אותה.

סטס מיסז'ניקוב: זה החסם שאנחנו צריכים לשבור.

סטס מיסז'ניקוב: יש קרן הטבות לעולים חדשים.

סטס מיסז'ניקוב: יש שם בעיה כי ישנה מגבלה של עשר שנים ותק בארץ.

ענת אברג'ל: זו הקרן לעולה העצמאי.

סטס מיסז'ניקוב: הקרן הזאת היא ליזמים עולים חדשים.

סטס מיסז'ניקוב: מבצע משה היה לפני מעשר שנים, והעולים שהגיעו במסגרתו מוגדרים עדיין כעולים חדשים.

סטס מיסז'ניקוב: אבל, הם לא זכאים לקבל את ההלוואה הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: לדעתי, צריך לבחון גם את הסוגיה הזאת, כי רוב העלייה, גם מברית המועצות וגם מאתיופיה, הגיעה לפני עשר שנים, ויכול להיות שאנחנו צריכים לחשוב איך אנחנו מרחיבים את הגבולות.

ענת אברג'ל: אתה לא היית כאן כשאמרנו שלעולי אתיופיה זה עד 15 שנה.

סטס מיסז'ניקוב: בסדר, אבל גם 15 שנה עדיין לא כוללים את רוב העולים.

סטס מיסז'ניקוב: נושא אחר הוא נושא החונכות.

סטס מיסז'ניקוב: יושב פה גבי רובז ממשרד התמ"ת, ואני יודע שמשרד התמ"ת מטפל בזה שהפרויקט הזה ייכלל תקציבית במשרד.

סטס מיסז'ניקוב: אבל, כל פעם הפרויקט הזה עולה ויורד בגלל אילוצים תקציביים.

סטס מיסז'ניקוב: פרויקט חונכות לעסקים קטנים וליוזמות של עולים חדשים הוא הכרחי, כי יש צורך בליווי לפחות בשלבים הראשונים שהם בארץ.

סטס מיסז'ניקוב: מר רובז, אנחנו צריכים לשמור על כך שתקצוב נושא החונכות, עם דגשים מסוימים לאוכלוסיית יזמים עולים חדשים, צריך להתקיים במסגרת המשרד.

סטס מיסז'ניקוב: נושא אחר הוא דמי אבטלה לעצמאיים.

סטס מיסז'ניקוב: בוועדת העבודה והרווחה דנו עכשיו בהצעת חוק של חבר הכנסת יורי שטרן, שהצטרפתי אליה, לתת סוף סוף דמי אבטלה לעצמאים.

סטס מיסז'ניקוב: תארו לעצמכם עולה חדש בן ארבעים שהוא מהנדס.

סטס מיסז'ניקוב: הוא יודע בוודאות שהוא לא יכול לעבוד במקצועו, והוא מחליף את המקצוע שלו ביזמות ומקים עסק.

סטס מיסז'ניקוב: כשהוא מקים עסק הוא יודע בוודאות שאסור לו לטעות, כי ברגע שהוא פושט את הרגל הוא לא יקבל דמי אבטלה.

סטס מיסז'ניקוב: יש לו שתי ברירות: או להשקיע את כל סל הקליטה ואת כל הכסף שהוא אגר בארץ ובכל זאת להסתכן ביזמות, ואולי ליפול, או בכל זאת לנסות במשך עשרות שנים לחפש עבודה לפי המקצוע, ואולי בסופו של דבר להגיע לתכנית ויסקונסין, ולהיות שם עבד.

סטס מיסז'ניקוב: אבל, זו הברירה שיש לו.

סטס מיסז'ניקוב: את זה אנחנו צריכים לתקן, לא רק בגלל עולים חדשים.

סטס מיסז'ניקוב: יזמים עולים נופלים בקטגוריה הזאת.

סטס מיסז'ניקוב: בוועדה אחרת עלה הנושא המוניציפאלי.

סטס מיסז'ניקוב: העולים החדשים מקימים עסק וצריך לחשוב מקרו, ולפטור אותם מארנונה בשנתיים הראשונות עד שהם יוכלו להתרומם.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא יודע האם צריך לעשות את זה באמצעות חוק עזר עירוני, או בחקיקה ראשית שאנחנו צריכים ליזום, האם זוהי החלטה של משרד הפנים בתקנות משנה, כדי לעזור לעסקים.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא רואה פה את אירנה נציגת התאחדות יזמים בישראל.

דנה גורדון: היא הודיעה שהיא תגיע.

גבי רובז: מעכבים אותה בחוץ.

סטס מיסז'ניקוב: זו כבר הפעם השנייה שסיעת "ישראל ביתנו" הסיעה שאני מייצג אותה, עוזרת ומזרימה תקציבים להתאחדות יזמים שנועדה לעזור לעולים חדשים לפתח כלים עבור עולים חדשים, ואפילו לתת הלוואות שלא נכללות במסגרת ההלוואות הפילנתרופיות.

סטס מיסז'ניקוב: זה עוד כלי שעומד לרשות עולים חדשים.

סטס מיסז'ניקוב: אני מקווה שבעזרת גם הסבסוד שלנו זה יתאפשר.

סטס מיסז'ניקוב: נושא אחרון הוא נושא המט"ים.

סטס מיסז'ניקוב: המט"ים הם הכלי הכי חזק שיש בכל העיסוק בעסקים קטנים, כי אלו הלשכות שיש להן נגיעה יום יומית עם בעלי העסקים עצמם שפונים למט"י אם יש קושי מסוים להקים את העסק, ואם יש צורך בליווי העסק.

סטס מיסז'ניקוב: מר רובז, אנחנו מנהלים איזשהו דיאלוג.

סטס מיסז'ניקוב: אבל, תאמין לי שכולנו באותו כובע.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו צריכים למצוא דרך להעצים את המט"ים גם מבחינה תקציבית, גם מבחינת האצלת סמכויות, כדי שיהיו להם הרבה יותר כלים לעזור ליזמים בכלל, וגם לאוכלוסיות חלשות בפריפריה, למגזרים שונים, למגזרים של עולים חדשים.

סטס מיסז'ניקוב: זוהי חובתנו.

סטס מיסז'ניקוב: שוב, תודה רבה על קיום הדיון החשוב הזה בוועדה.

מוטי מורל: משרד התמ"ת עומד מאחורי הקרן לעסקים בערבות מדינה, ונמצא פה נציג משרד התמ"ת.

מוטי מורל: בקרן לערבות המדינה, המדינה נותנת 70% ערבות, והיזם צריך להביא 30% בטחונות כספיים.

מוטי מורל: אפשר לעשות כאן איזשהו מסלול ירוק לעולים שפונים לקרן, כדי להקל עליהם.

מוטי מורל: אפשר להקל כך שהמדינה תסתפק ב-15%, ולא ב-30%, כי מדובר בעולה.

מוטי מורל: לחלופין, אפשר לעשות מטש'ינג בין הקרן הזאת לקרן של משרד הקליטה שזה גם תקציב המדינה, על מנת לסייע לעולה גם בנושא הביטחונות וגם בקטע של הגשת המסמכים, הטופסולוגיה, והכנת התכניות העסקיות לקרן, באמצעות הקרן שכבר קיימת.

מוטי מורל: כך נוכל להגדיל הרבה יותר את כמות הפונים ואת מספרם של אלה שמצליחים לממש את ההלוואות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מתנצל, אני צריך לרוץ לוועדות אחרות.

מרינה סולודקין: אני מתנצלת על כך שאני צריכה לעזוב באמצע הדיון.

מרינה סולודקין: אני מוזמנת לדיון בוועדת החינוך בחוק שהוא מאוד חשוב ליושב ראש הוועדה.

מרינה סולודקין: קודם כל, לא אהבתי את זה שנציגי התמ"ת הגיעו לדיון באיחור של ארבעים דקות, אנחנו הרי לא יושבים כאן סתם.

מרינה סולודקין: שנית, אני חשה שישנו שינוי במדיניות משרד התמ"ת.

מרינה סולודקין: לפני שנה התחלנו בתהליכים שנתנו טיפול מיוחד לעסקים של עולים חדשים שהם יותר מעשר שנים בארץ.

מרינה סולודקין: אבנר ורד היה אחראי להרבה דברים, ועכשיו אנחנו מבינים שמתחילים עוד הפעם מאפס, וכל העניינים.

מרינה סולודקין: קרן תבור לא עוזרת לעסקים של עולים.

מרינה סולודקין: כולנו היינו צריכים להיות במלחמה אחרת, במלחמה נגד תכנית ויסקונסין שהיא גם במשרד התמ"ת, ולכן לא יכולנו להתעסק בנושא הזה באינטנסיביות.

מרינה סולודקין: עניין ויסקונסין נמצא כעת בבג"ץ, ויש לנו זמן עכשיו לחזור ולטפל בנושאים אלו.

מרינה סולודקין: בזמנו, רענן דינור החליט על קרן פרטית להלוואות לעסקים של עולים, וכל הטיפול המיוחד בעולים חדשי, כמו הטיפול שנותן המשרד לערבים ולחרדים.

מרינה סולודקין: אנחנו מאוד מבקשים מהשר ומהמנכ"ל לחזור ולטפל בנושא.

מרינה סולודקין: יש לי עכשיו קצת זמן לחשוב ולעסוק בנושא עסקים קטנים של עולים, ואני מבטיחה לכם שאני אחזור לטפל בזה.

מרינה סולודקין: אתם יודעים שאנחנו בכנסת מאוד מאוד ביקורתיים כלפי זה שאין במשרד המשך למדיניות שהיתה.

מרינה סולודקין: אי אפשר להתחיל מאפס כל קדנציה.

מאיר לב: אני מצטרף לברכות, שמעתי רק דברים טובים על העבודה שאתם עושים.

מאיר לב: מועצת ארגוני עולים בנתה תכנית לגיוס עולים ותיקים מצליחים שיש להם עסקים בכל התחומים.

מאיר לב: מדובר בעורכי דין, רואי חשבון, שמתנדבים ונותנים ליווי.

מאיר לב: הליווי שלהם שונה מהליווי שעושים מט"י, וארגונים אחרים.

מאיר לב: למשל, אנחנו לוקחים עולה שרוצה לפתוח מסעדה, למסעדה של מישהו שמדבר בשפה שלו.

מאיר לב: הוא מראה לו את המטבח, את המקומות שבהם קונים ציוד חדש או משומש, ולמעשה נותנים לו טיפים שארגונים במימסד לא יכולים לתת.

מאיר לב: בכמה מקומות כתוב שישנו חוסר אמון במערכת המימסדית, אבל הם כן נותנים בנו אמון.

מאיר לב: לפעמים העולים עושים טעויות.

מאיר לב: למשל, עולים מארגנטינה שפתחו מסעדות עם אוכל דרום אמריקני שמיועד רק לארגנטינאים, וכך קרה שקהל היעד היה מאוד מצומצם.

מאיר לב: צריך לעבוד יותר פתוח.

מאיר לב: במקומות האלה אנחנו יכולים לעזור בעזרת טיפים שונים שאנחנו נותנים.

מאיר לב: אנחנו גומרים עכשיו את הפרויקט, עושים קצת ליטוש.

מאיר לב: הסוכנות היהודית ביקשה שאנחנו נעביר את זה בוועד הפועל הבא.

מאיר לב: אנחנו נקבל את הפניות מלשכות השליחים בחוץ לארץ.

מאיר לב: אני חושב שאפשר לעבוד עם ישראלים שנמצאים בחוץ לארץ בנושא זה.

מאיר לב: כאשר העולים באים לביקורי גישוש בארץ אנחנו לוקחים לאנשי עסקים שמדברים אותה שפה, ועוסקים באותו עסק.

מאיר לב: זה תוספת מאוד חשובה לכל המערכת, ולכל מה שקיים היום.

מאיר לב: אם תרצו אנחנו נעמוד לרשותכם, לרשות כל הארגונים והמוסדות, כדי לעזור לכם.

ענת אברג'ל: יש לנו מינהלת מתנדבים שהוקמה ברשות לעסקים קטנים, ששותפים לה משרד הקליטה והג'וינט, ומשרד הרווחה.

ענת אברג'ל: המט"ים אמורים לגייס את המתנדבים, ולסייע.

ענת אברג'ל: זה אמור לענות על נושא החונכות שמשרד התמ"ת מידי פעם מפסיק.

מאיר לב: אנחנו מנסים לגייס מתנדבים מכל הקהילות.

ענת אברג'ל: אנחנו הקמנו, ומט"י ראשון לציון אחראי לזה, אתר אינטרנט.

ענת אברג'ל: יש לנו אתר אינטרנט מוכר וידוע שנקרא: To Be in Israel.

ענת אברג'ל: הוא פועל בחמש שפות, הוא אינטראקטיבי, הוא און-ליין.

ענת אברג'ל: פה בארץ יושבים עולים שמדברים בשפתם של אלו שנמצאים בחוץ לארץ.

ענת אברג'ל: בדיקות היתכנות ותכניות עסקיות מתבצעות אינטרנטי.

ענת אברג'ל: זה עובד יפה ונהדר.

פאינה קלרין: אני בחרתי להשתתף בדיון בוועדת העלייה ולא בוועדת הכספים משום שזהו נושא שהוא יותר קרוב אליי.

פאינה קלרין: אנחנו לא מדברים על מימון ממשלתי משום שזו קרן פרטית שמגייסת כסף מחוץ לארץ.

פאינה קלרין: אנחנו עובדים היום עם ארבעה בנקים, ואנחנו מעמידים את הערבויות מול ההלוואות.

פאינה קלרין: הקרן נועדה לא רק לעולים חדשים, וכמובן שיש לנו עדיפות לאזורי פריפריה ואנחנו מנסים לעזור גם לעסקים של עולים חדשים.

פאינה קלרין: המטרה היא לעזור לאזור פריפריה, ולאפשר מקומות עבודה חדשים.

פאינה קלרין: שמעתי פה ביקורת על קרנות ממשלתיות.

פאינה קלרין: אנחנו קרן פרטית, ולכן יותר נוח לנו לקבל החלטות ולשנות את המדיניות שלנו.

פאינה קלרין: הקרן קיימת משנת 1994, ובמהלך השנים נתנו פתרון לעסקים קטנטנים כמו עסק ביתי, והיום אנחנו מעמידים הלוואות מ-5,000 שקל ועד 600,000 שקל.

פאינה קלרין: כלומר, ישנו פתרון גם לעסקים בינוניים.

פאינה קלרין: אנחנו מכינים סטטיסטיקות גם לתורמים שלנו, ומשנת 1994 עד עכשיו אנחנו עמדנו בין 18% ל-20% עסקים של עולים חדשים.

פאינה קלרין: זה בהתאם למגזר העולים החדשים בארץ.

פאינה קלרין: אנחנו נתנו פתרון גם לעסקים בצפון שנפגעו במהלך המלחמה, אנחנו היינו הראשונים שנתנו מסלול מהיר לעסקים בצפון.

פאינה קלרין: מ-12 ליולי 2006 ועד סוף שנת 2006 קיבלנו יותר מאלף פניות מעסקים קטנים ובינוניים בצפון, ונתנו 400 הלוואות.

פאינה קלרין: זה די סביר מבחינת אחוזים.

פאינה קלרין: כשאני הכנתי את הסטטיסטיקה לגבי עסקים שפנו אלינו, ופתרונות שאנחנו נתנו להם, התברר שאחוז העסקים של עולים חדשים הוא נמוך מאוד, הוא 8%.

פאינה קלרין: כלומר, אלו שקיבלו הלוואות בעקבות המלחמה.

פאינה קלרין: זה במסלול מהיר, ויתרנו על תוכניות עסקיות וניסינו לתת פתרון תוך חודש ימים.

פאינה קלרין: ההלוואות שם היו עד 60,000 שקל, וגם מעל 60,000 שקל.

פאינה קלרין: אנחנו לא מדברים שם על בטחונות, בטחונות זה מקסימום ערב אחד.

פאינה קלרין: ניסיתי לנתח את המצב, והגעתי למסקנה שאפילו כאשר נותנים את הפתרון לכלל העסקים בארץ, העסקים של עולים חדשים הם האחרונים לקבל את האינפורמציה.

פאינה קלרין: אנחנו לא פרסמנו את זה לאוכלוסייה מסוימת, אלא נתנו את האינפורמציה לארגונים כמו מט"ים ויחידות כלכליות, ואת רוב הפניות בצפון קיבלנו באמצעות מט"ים וחברות כלכליות.

פאינה קלרין: למרות שלמט"ים יש קשר עם עסקים של עולים חדשים, העובדות הן שעולים חדשים קיבלו את המידע באיחור או שלא קיבלו כלל, ורק 8% עסקים בצפון קיבלו במסלול מהיר, לעומת 18% עסקים בדרום ובמרכז.

ענת אברג'יל: אני לא יודעת ממי קיבלת את הנתונים, אבל לנו יש נתונים אחרים כי אנחנו מממנים את זה.

ענת אברג'יל: המט"ים בגליל, בכרמיאל, בנצרת עילית ובעכו, עבדו מאוד חזק כך שהמעקב היה אינטנסיבי.

ענת אברג'יל: הסוכנות היהודית העמידה סכום של כ-4,000 שקל העמידה לכל עסק קטן, והוא היה צריך למלא רק כמה טפסים.

ענת אברג'יל: את מדברת על אחוז מסוים של עסקים של עולים, ולדעתנו מדובר ביותר.

ענת אברג'יל: הם לא הגיעו אלייך כיוון שהם הגיעו אלינו לקרן לעולה העצמאי.

פאינה קלרין: הקרן לעולה עצמאי פעילה בכל האזורים, ולאו דווקא בצפון.

ענת אברג'יל: אנחנו הכפלנו את ההלוואה לתושבי הצפון בעקבות המלחמה.

ענת אברג'יל: עשינו מסלול מהיר של 24 שעות.

ענת אברג'יל: הסוכנות נותנת 4,000 שקל, ואנחנו נותנים עד 70,000 שקל.

ענת אברג'יל: לא מדובר בסכומים קטנים.

פאינה קלרין: אנחנו לא מתחרים עם קרנות אחרות, אנחנו תמיד ניסינו להשלים את המוצרים בשוק.

פאינה קלרין: מדובר ב-8% מקבלי הלוואה, וכשאחוז הפונים הוא פחות או יותר אותו אחוז.

פאינה קלרין: זה לא שאנחנו דחינו יותר בקשות של עולים חדשים.

פאינה קלרין: אצלנו האחוז זהה גם בפניות וגם באישורים.

מוטי מורל: האם אתם שוקלים לתת מסלול ירוק לעולים בקרנות שלכם?

מוטי מורל: התנאים שאתם מציעים לכלל האוכלוסייה ולעולים הם אותם תנאים.

פאינה קלרין: יש לנו פתרון לכלל האוכלוסייה כשאנחנו מאשרים את ההלוואות עד 40 – 60 אלף שקל לפעמים בלי ערב, וזה כבר פתרון.

פאינה קלרין: אני לא חושבת שזה נכון להוריד את הריבית לעולים חדשים.

פאינה קלרין: בהלוואות יותר גדולות מדובר בערב אחד או שניים.

פאינה קלרין: אבל, אם זה 40% בלי ערב אז אין שום סיבה שהלקוח לא יקבל את האשראי, ואנחנו מאשרים את ההלוואה.

פאינה קלרין: יכול להיות שהיעדר המודעות של עולים חדשים למה שקיים בשוק היא זו שיצרה את האחוז הנמוך בקרב עולים חדשים.

מיכאל נודלמן: התרגלנו למשרד הקליטה, אתם לא כל כך מפרסמים.

מיכאל נודלמן: אולי משרד הקליטה צריך לפרסם שיש עוד קרנות.

זאב אלקין: במסמך שהכין לנו מרכז המחקר והמידע של הכנסת, אתם מוצגים כקרן שנותנת העדפה לעסקים בבעלות נשים או מגזר ערבי.

פאינה קלרין: זה לא נכון.

פאינה קלרין: נכון שיש לנו מסלולים לנשים, ויש לנו קרן מיוחדת לערביי ישראל.

פאינה קלרין: אבל, יש לנו את המסלול שקיים משנת 1994 לכלל האוכלוסייה של הלוואות יחסית גדולות מ-80,000 שקל ומעלה.

יהודה עירוני: עולה חדש מעדיף מסלול פחות מימסדי, ומסלול שמוביל אותו פחות בנבכי הבירוקרטיה.

יהודה עירוני: קרן קורת מצטיירת יותר מסובכת מבחינת הטפסים, הבירוקרטיה והפרוצדורה, מהקרן לעולה החדש.

פאינה קלרין: אנחנו לא מתחרים עם אף אחד.

פאינה קלרין: אנחנו בקרן קורת מדברים על טיפול של חודש, חודש וחצי מקסימום.

פאינה קלרין: עד כמה שידוע לי, בקרנות אחרות זה יכול לקחת חודשיים-שלושה-ארבעה.

פאינה קלרין: לדעתנו, לוקח מקסימום חודש וחצי למלא שלושה דפים, לשלוח אלינו, ואחר כך להגיש תכנית עסקית באמצעות מט"י או יועץ מורשה.

ענת אברג'יל: חבל שקרן קורת לא מכירה בתכנית העסקית שמט"י מכין.

ענת אברג'יל: אולי נשב ונעשה התאמות בתכנית העסקית, זה יכול מאוד לסייע לעולים.

ענת אברג'יל: קרנות אחרות כן מכירות בתכנית העסקית שלנו.

מיכאל נודלמן: האם אתם מסכימים?

פאינה קלרין: אנחנו לא רק מסכימים, אבל אני רוצה שתבינו שאנחנו קרן שמגייסת כסף לפעילות בארץ.

פאינה קלרין: אם התורמים שלנו רוצים שתהיה עדיפות להלוואות, לערבויות, אז אנחנו נותנים את זה לערבויות.

פאינה קלרין: ב-2006 אנחנו הצלחנו לגייס כסף לחונכות וליווי, ובגלל שאנחנו קרן פרטית ואנחנו לא צריכים אישור של אף אחד, הכסף מייד עובר לליווי וחונכות וגם לעזרה בהכנת תוכניות עסקיות והלוואות קטנות מ-5,000 שקל עד 60,000 שקל.

פאינה קלרין: אנחנו לא ממנים תוכניות עסקיות להלוואות גדולות.

פאינה קלרין: זו היתה יוזמה שלנו, כאשר שנים ניסינו להביא כסף גם לפעילות בליווי וחונכויות, הכנת תוכניות עסקיות.

נעמי סעדה: חבל שיש כפילות.

פאינה קלרין: זה לא כפילות, אלא השלמה.

פאינה קלרין: תאמינו לי שאני אשמח לאשר כמה שיותר.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים לשבת יחד ולדון בנושא.

מיכאל נודלמן: מר רובז, בבקשה.

גבי רובז: קודם כל, אני מתנצל על האיחור.

גבי רובז: הוא לא היה מכוון חלילה, אנחנו לא מתכוונים לזלזל בוועדה.

גבי רובז: היה צריך להיות כאן מישהו אחר, ואנחנו נבדוק אחר כך למה הוא לא הגיע.

גבי רובז: אני רצתי לכאן מדיון עם שגרירות ארצות-הברית.

גבי רובז: לגבי דבריה של חברת הכנסת סולודקין בהקשר של קרן מיוחדת שנסגרה עם רענן דינור - אני אברר את זה.

גבי רובז: אם ישנה קרן כזאת אנחנו נשמח להמשיך אותה, אני לא יודע עליה.

אירנה וולדברג: הוגשה בקשה והנושא לא נסגר.

גבי רובז: בתחילת הקדנציה הגענו למסקנה שהקרנות שהמדינה מעמידה לטובת עסקים קטנים, קרן תבור ודומיהם, לא טובה רק לעולים, אלא היא לא טובה גם לישראלים, והניצול בה הוא מאוד נמוך.

גבי רובז: אתם צריכים להבין שיש לנו שותף לכל הקרנות וזה משרד האוצר שמטיל מגבלות שמקשות עלינו.

גבי רובז: אנחנו מנסים לשנות כי גם אנחנו רואים בעסקים הקטנים מקור מאוד חשוב של תעסוקה, והם תורמים לצמיחת המשק.

גבי רובז: אנחנו עובדים מול האוצר בנושא שינוי התנאים כדי שיהיה קל יותר לגשת לקרנות האלה.

גבי רובז: אני לא אהבתי את האמירה של הגברת סולודקין שאנחנו עושים פעילויות לחרדים ולערבים.

גבי רובז: אנחנו עושים פעילויות לכל מי שהוא חלש ואפשר לצרף אותו לכוח העבודה בישראל כדי שהתרומה למשק תהיה גדולה יותר.

גבי רובז: אני לא צריך לדבר על הפעילות שלנו ביחס לעולים, בטח אירנה תיתן מחמאות אחר כך.

גבי רובז: אנחנו עושים פעולות לכולם, אנחנו משתדלים שכסף יגיע לכל המגזרים.

גבי רובז: חבר הכנסת סטס מיסז''

גבי רובז: ניקוב שאל לגבי החונכויות – המכרז של החונכויות רץ עכשיו.

גבי רובז: בקריטריונים לבחירת הזוכים יש עדיפות למי שיודע לטפל באוכלוסיית עולים חדשים.

גבי רובז: אנחנו כן מתייחסים לנושא הזה גם בנושא של חונכויות.

גבי רובז: בשנה שעברה המשרד הוציא 15 מיליון שקל על חונכויות, התקציב השנה קוצץ.

גבי רובז: אנחנו נקווה שלפחות נוציא את הסכום הזה גם מעודפים של שנה שעברה, וגם מהתקציב של השנה.

גבי רובז: אין לנו כל כוונה להחזיק את הכסף, אנחנו רוצים לממש את הכסף הזה.

גבי רובז: המט"ים יכולים כאן להעיד, הם מגישים בקשות, הם רצים בשטח.

גבי רובז: כל בקשה שמאושרת, אנחנו רצים עליה.

גבי רובז: אין לנו בעיה עם זה.

גבי רובז: לגבי הכסף שמגיע למט"ים – המנכ"ל החליט השנה שהמרכיב של תקציב הרשות לעסקים קטנים ישונה, ושהרוב הגדול ילך לטובת המט"ים.

גבי רובז: זה כבר בא לידי ביטוי בתקציב 2007 כאשר רוב הכסף מחולק למט"ים, ולא לתקורות של הרשות לעסקים קטנים.

אירנה וולדברג: על סמך ניסיון שלי אני רוצה לציין שיחס משרד התמ"ת השתנה מקצה לקצה.

אירנה וולדברג: ההנהלה החדשה של משרד התמ"ת מייחסת חשיבות רבה לנושא עסקים קטנים.

אירנה וולדברג: כל פנייה שלי למשרד התמ"ת קיבלה תגובה.

אירנה וולדברג: קיבלנו תשובות לכל השאלות.

אירנה וולדברג: אני מאוד מקווה שכך נמשיך, ונשתף פעולה עם המשרד.

אירנה וולדברג: השינוי הוא לטובה.

זמיר ג'גנאו: אני רוצה להדגיש שצריך להיות מסלול ירוק לעולים בהלוואות.

זמיר ג'גנאו: כאמור, לעולים אין הון עצמי.

זמיר ג'גנאו: יש לנו יזמים בעלי פוטנציאל, אבל נקודת התורפה שלהם היא ההון העצמי.

זמיר ג'גנאו: צריך למצוא פתרון לנקודה הזאת.

זמיר ג'גנאו: כמו כן, חשוב מאוד להרחיב את שירותי הליווי, הייעוץ והחונכויות, כי מה שקיים הוא לא תמיד מספק.

זמיר ג'גנאו: ישנם יועצים ברמה הארצית שמגיעים לבעלי עסקים, ולהם אנחנו עושים סדנא לקראת המפגש שלהם עם בעלי העסקים כדי ליצור אימון בין הצדדים.

זמיר ג'גנאו: צריך להפנות תקציבים לפרויקטים ארציים שיש להם אחיזה כלכלית.

זמיר ג'גנאו: אנחנו רוצים לאחד ברמה הארצית מספר עסקים שעוסקים באותו תחום.

זמיר ג'גנאו: כמו כן, אנחנו רוצים לפרוץ את מעגל העיסוקים שלהם.

זמיר ג'גנאו: כלומר, שלא יפתחו רק חנויות תבלינים, קמח.

זמיר ג'גנאו: גם את אזורי הפעילות שלהם אנחנו רוצים להרחיב כך שהם יופנו לכלל הציבור ולא רק בקהילה.

זמיר ג'גנאו: צריך לבצע פה עבודה אינטנסיבית בשילוב משאבים כדי להניע את הגלגל, ולהרחיב את מעגל החלוצים בתחום זה.

מיכאל נודלמן: אני מכיר ויודע שהמצב הוא לא כל כך פשוט, ולכן אני פונה לכולם לעזור אחד לשני בנושאים השונים.

מיכאל נודלמן: אנחנו עסוקים פה כל הזמן בכיבוי שריפות, וכולם צריכים כאן להתגייס.

שיר טל: אני מייצגת את עמותת "קול האישה", ובעצמי יוזמת.

שיר טל: בעבר עבדנו עם מט"י.

שיר טל: העמותה שלנו כרגע היא לנשים, אבל אנחנו פתוחים ורוצים מאוד לעזור לעולים.

שיר טל: אנחנו עושים סדנאות כמו "סדנא - נשים מבשלות עסק" לנשים שטובות בבישול ורוצות להקים קייטרינג ומסעדה.

שיר טל: קיבלנו כסף מקרן ירושלים בסך 200,000 דולר ועשינו קורס שבו השתתפו 30 נשים.

שיר טל: 1,000 נשים בירושלים פנו, אבל לא היה לנו תקציב לעשות עוד קורסים.

שיר טל: כל 30 הנשים שהשתתפו בקורס פתחו עסקים קטנים בירושלים גם בבית.

שיר טל: אבל, זו בעיה לפתוח עסק כזה בבית כי אין לנו אישור משרד הבריאות.

מוטי מורל: איך פתרתם את הבעיה של רישוי עסק?

שיר טל: עובדים עם אנשים פרטיים, וסומכים על האנשים.

שיר טל: יש לנו גם מטבח קהילתי שנמצא בקריית יובל בתחום כפר השבדי-אלווין.

שיר טל: נמצאות שם 8 נשים, וגם אני בינהן, שמבשלות 300 ארוחות ביום לחוסים שנמצאים במקום, ואחר הצהריים מוציאים ארוחות לקייטרינגים, למסעדות, לבתי ספר.

שיר טל: אנחנו פותרים גם את בעיית התלמידים שלא מקבלים ארוחות בבתי הספר, ונותנים להם ארוחות.

מוטי מורל: לא הבנתי איך פותרים את בעיית הקמת העסק לבישול כשהעסק נמצא בבית?

שיר טל: המטבח הזה קיים כדי שנשים יבואו לשם בזמן הפנוי, ויבשלו במטבח הזה.

מוטי מורל: הבעיה של רישוי עסקים היא חסם מאוד בעייתי.

שיר טל: זהו, אף אחד לא מרים את הכפפה הזאת.

ליאוניד קבשילובסקי: אני רוצה להתמקד באזור הדרום כי אני מכיר את הבעיות שיש לעסקים שם.

ליאוניד קבשילובסקי: הבעיה המרכזית היא חוסר חיבור בין העסקים וחוסר מידע.

ליאוניד קבשילובסקי: אלו דברים חשובים.

ליאוניד קבשילובסקי: בתקופה האחרונה שמתי לב שכאשר ישנו אירוע מסוים בנגב כמו הנשף השנתי שהיה לפני שבוע, משתתפים בו הרבה עסקים, אבל לא עסקים של עולים.

ליאוניד קבשילובסקי: הם כאילו לא קיימים.

ליאוניד קבשילובסקי: זה אומר שאו שלא מזמינים, או שישנו חוסר מידע.

ליאוניד קבשילובסקי: העסקים חייבים להיות מחוברים בינהם.

ליאוניד קבשילובסקי: בתקופה האחרונה העסקים החדשים והוותיקים מחפשים את עצמם במרכז הארץ או בצפון הארץ, או שהם נסגרים לגמרי.

ליאוניד קבשילובסקי: לפעמים הם הולכים לחפש את עצמם באוקראינה, ברוסיה, בחוץ לארץ, וזאת במקום שהם יישארו פה.

ליאוניד קבשילובסקי: צריך לחשוב איך לחבר בין העסקים השונים.

ליאוניד קבשילובסקי: אולי אפשר לעשות כנסים, תערוכות וירידים, כדי לתת להם יותר אפשרויות לדעת מה קורה.

ליאוניד קבשילובסקי: העסקים בדרום צריכים לדעת מה קורה בצפון הארץ, וכן עסקים בצפון ובמרכז צריכים לדעת מה קורה בדרום.

ליאוניד קבשילובסקי: בדרום יש חקלאות, היי-טק, ותעשיות שונות.

ליאוניד קבשילובסקי: האופציות שם הן ללא סוף.

ליאוניד קבשילובסקי: ישנה עזרה לאמנים עולים שנמצאים עד עשר שנים במשרד הקליטה, ולאמנים עולים מגיע סיוע כשהם משתתפים בפרויקטים שונים.

ליאוניד קבשילובסקי: הם מקבלים 1,700 - 1,800 כסיוע בהשתתפות בפרויקט מסוים.

ליאוניד קבשילובסקי: בשנה שעברה הבנקים סגרו את כל הברזים, והם לא נותנים מסגרת ולא כלום.

ליאוניד קבשילובסקי: אם הם נותנים אז מדובר במסגרת של תשלום פעם אחת ארנונה, ובזה זה נגמר.

ליאוניד קבשילובסקי: כדי שאדם יתקדם בעסק שלו הוא צריך לקבל לפחות מומחה אחד שמתחיל לעבוד יחד איתו, הוא גם צריך לדעת איך לשווק את העסק שלו כדי להתקדם.

ליאוניד קבשילובסקי: העסקת מומחה ואיש שיווק היא עניין לא זול, מאיפה בעל העסק ייקח את הכסף למימון הדברים האלה?

ליאוניד קבשילובסקי: האם אפשר לעזור לעסקים חדשים בזה?

ליאוניד קבשילובסקי: האם אדם שמבקש עזרה יכול לקבל אותה, או לא?

גבי רובז: במסגרת חונכות, כן.

גבי רובז: אבל, אתה מדבר כאן על השתתפות בשכר, וזו סוגיה.

ליאוניד קבשילובסקי: לא מדובר על טווח ארוך, אלא לפחות על שלב ההקמה, לשלושה-ארבעה חודשים.

גבי רובז: זו סוגיה שאני לא מוצא בה הרבה שותפים למימון הזה.

יהודה עירוני: אני אראה לך מאיפה, זה כסף קטן.

נעמי סעדה: אני יועצת עסקית במט"י ירושלים, ואני עובדת הרבה עם עולים חדשים דוברי אנגלית, צרפתית, ספרדית.

נעמי סעדה: העולים החדשים מקבלים הרבה סיוע ממשרד הקליטה, ומשרד התמ"ת, אבל כמעט כולם נתקלים בבעיה של גיוס ערבים.

נעמי סעדה: לאתיופים יש קהילה שתומכת, ולהם יותר קל למצוא ערבים.

נעמי סעדה: אבל, שאר העולים, בעיקר אמריקאים, צרפתים, והרבה מאוד רוסים, לא מוצאים ערבים.

נעמי סעדה: אנחנו מביאים אותם לוועדה עם תכנית עסקית, והם מקבלים אישור ותמיכה, ואז הם נתקעים כי הם לא מוצאים ערבים.

נעמי סעדה: בחשבות הם עוברים סיפור שאותו נעזוב לפעם אחרת.

נעמי סעדה: יש עולים שמלכתחילה לא ניגשים להלוואה משום שהם אומרים שהם לא יוכלו למצוא ערבים בשביל 30,000 שקל.

נעמי סעדה: משרד הקליטה הולך להכפיל את הסכום, ואני מאוד מקווה שהוא לא הולך להכפיל את מספר הערבים.

נעמי סעדה: אחת הבעיות שלנו היא שיש לנו קרן של 35,000 שקל תמורת 3 ערבים, ויש קרנות אחרות שבהן צריכים רק 2 ערבים והן מוכנות לתת 100,000 שקל.

נעמי סעדה: הבאה ערבים מהווה בעיה גם לישראלים, על אחת כמה וכמה שהיא מהווה בעיה עברו עולה חדש שנמצא שלוש שנים בארץ.

יהודה עירוני: אני יועץ עסקי, אני מלווה את המוקד האתיופי.

יהודה עירוני: 14 שנים אני עובד בפרויקט חונכות בנושאים אחרים שקשורים לכל המט"י.

יהודה עירוני: אני רוצה להיות קצת לא נחמד, והאי נחמדות באה לידי ביטוי בדבר פשוט.

יהודה עירוני: אנחנו מדברים הרבה, זו לא הוועדה הראשונה שמתמודד עם נושא העסקים הקטנים במדינת ישראל.

יהודה עירוני: בשנה שעברה התקיימו דיונים שהתנהלו בהרבה ועדות.

יהודה עירוני: צריך להבין דבר אחד, היכולת לסייע לעסקים קטנים בכל הפעולות שאנחנו מדברים עליהן פה, נוגעת בטיפה ובחלק מאוד קטן של העסקים במדינה.

יהודה עירוני: היא נוגעת בכ-5,000 עסקים בשנה, בשעה שאנחנו מדברים על קרוב ל-400,000 עסקים במדינת ישראל שיש בהם פחות מ-15 עובדים, או שהמחזור השנתי שלהם קטן מ-2 מיליון שקל בשנה.

יהודה עירוני: הטיפה בים הזאת היא הבעיה.

יהודה עירוני: קצב סגירת העסקים במדינת ישראל הוא סדר גודל של 35,000 עסקים בשנה.

יהודה עירוני: לא נצליח להתמודד עם בעיית העסקים הקטנים אם לא נעשה פעולות דראסטיות, מהותיות, גורפות.

יהודה עירוני: אני רוצה להצביע בהמשך על שלושה כיוונים אפשריים.

יהודה עירוני: אתמול ראיתי נתונים של קרן בערבות מדינה, ובדרך אגב היתה סקירה על כמה מקומות עבודה נוצרו כתוצאה מהמימון שבכלל לא נועד ליצור מקומות עבודה.

יהודה עירוני: הם יצרו 4,770 מקומות עבודה חדשים.

יהודה עירוני: העלות ליצירת מקום עבודה אחד היא 4,500 שקל לעובד.

יהודה עירוני: מדינת ישראל מוציאה לפחות מיליארד שקל בשנה, ואני לא מדייק במספר, על הכשרות, הסבות מקצועיות שאחוז ההשמות בעבודה שלהם הוא בערך 5%.

יהודה עירוני: רוב העסקים הקטנים רוצים להתפתח ולגדול, והדרך היחידה שלהם לגדול היא עזרה בהעסקת עוד עובד בעסק ובמימון חלק מהשכר שלו לתקופה של שלושה-חמישה חודשים.

יהודה עירוני: הם מבקשים לא להעמיס עליהם מהחודש הראשון 5,000 שקל, אלא לתת להם אפשרות להפיק את התועלת לאחר שהעובד למד את העבודה.

יהודה עירוני: זה נכון למרבית העסקים הקטנים.

יהודה עירוני: מערכת הסינון של קרן תבור היא אולי צפופה וכבדה, אבל בסופו של דבר חתך העסקים במדינת ישראל הוא זה שמגיע לקבל הלוואות.

יהודה עירוני: מבחינת סדר גודל של העסק וסוגי העסקים: מסחר ושירותים, זה בערך מעל 70% מהעסקים.

יהודה עירוני: אם כן הדבר הראשון הוא, תכנית שיוצרת מקומות עבודה.

יהודה עירוני: שנית, המט"ים הם זרוע שעובדת בשטח.

יהודה עירוני: ישנם 23 מט"ים פעילים.

יהודה עירוני: אבל, מערכת התקצוב היא לא ישירה.

יהודה עירוני: במערכת התקצוב למט"ים ב-12 – 15 מיליון שקל לשנה שיורדים ישירות למט"ים, והם נותנים אותם ישירות לעסקים בכל מנגנוני הסיוע שלהם, אפשר לעשות עבודה רבה וגדולה.

גבי רובז: אתה לא יכול.

יהודה עירוני: אפשר לגבש הצעת חוק שאומרת שבספר התקציב במדינת ישראל יופיעו 15 מיליון שקל למט"ים, לסיוע לעסקים.

יהודה עירוני: ההתמודדות האמיתית עם עסקים קטנים היא בפעולות גורפות שכאלה.

גבי רובז: תאמין לי שאנחנו רוצים להעביר את הכסף ישירות.

יהודה עירוני: דיברת על החונכות, ואני אומר לך שבארבע השנים האחרונות אין חונכות.

יהודה עירוני: מה שיש הוא on and off.

גבי רובז: בשביל זה שינינו עכשיו את המבנה.

יהודה עירוני: גם בזה כשמדברים על שכר היועץ, אתה לא מגיע למרב העסקים שאליהם אתה יכול להגיע.

יהודה עירוני: אתה צריך להגיע לעשרת אלפים עסקים בשנה אם אתה רוצה שהפעילות תהיה משמעותית.

יהודה עירוני: אתה צריך לשים בתוך העסקים האלה את מיטב היועצים.

גבי רובז: מטרת פרויקט החונכות במתכונת החדשה שלו היא ליצור תחרות, ואם לא נגיע בסוף השנה לעשרת אלפים עסקים אז אנחנו נעשה מכרז חדש, הם לא ימשיכו.

גבי רובז: המטרה שלנו היא להגיע לכמה שיותר עסקים, וכמה שיותר רחוקים.

גבי רובז: כלומר, לפריפריה ולמקומות שבהם קשה.

גבי רובז: אנחנו יכולים לכוון, ואנחנו נמדוד את מה שיצא.

יהודה עירוני: האתגר האמיתי שצריך לשים אותו בכל פתרון אפשרי הוא הרחבה של מעגל הנהנים ממנגנוני הסיוע.

יהודה עירוני: אם אנחנו לא מרחיבים את המעגל אנחנו נהיה כל הזמן בשיחה ובדיבורים על עידוד עסקים קטנים, אבל לא נתקדם צעד אחד כזה, ולא מתקדמים.

גבי רובז: אתה צודק, אני בעצמי בעל עסק ואני יודע בדיוק מה החשיבות של הון חוזר, ומה החשיבות של להביא כסף מהבית.

גבי רובז: האוצר לא ייתן לתת כסף חינם, הוא מעמיד את זה בהלוואות.

גבי רובז: יש לנו כרגע בעיה עם הלוואות שהן לא בתנאים טובים.

גבי רובז: אנחנו רוצים לשפר, אנחנו בודקים את הנושא הזה כדי שהנגישות של עסקים לכסף תהיה יותר גדולה.

גבי רובז: אתה רוצה שאני אממן עובד, זה לא יקרה.

יהודה עירוני: למה לא?

יהודה עירוני: אתה מממן דמי אבטלה, אתה משלם 300 מיליון שקל בחודש, תהפוך חלק מדמי האבטלה למענק עבודה, תיתן אותו ישירות לעסק.

יהודה עירוני: אתה מוכן לממן כל שנה תהליך של הכשרה אין סופית כאשר בסוף הדרך אין מקום עבודה לעובד.

גבי רובז: אני לא יכול לעשות את זה, זה מעוגן בחוקים סוציאליים.

גבי רובז: אל תיתן פתרונות שהם לא ישימים.

יהודה עירוני: אבל, אתה כן עושה את זה בהכשרה פנים מפעלית.

יהודה עירוני: במשרד הקליטה יש תכנית שלא יצאה לפועל.

גבי רובז: להכשרה פנים מפעלית כל אחד רשאי לגשת.

מוטי מורל: צריך לראות גם את הדברים הטובים במתכונת החדשה של פרויקט החונכות.

מוטי מורל: הם מאפשרים היום גם למי שהוא לקראת פתיחת עסק, אבל עדיין לא פתח, לקבל חונכות.

מוטי מורל: זה דבר שלא היה בעבר.

מוטי מורל: על זה מגיע כל הכבוד.

גבי רובז: אנחנו מנסים.

נעמי סעדה: כן, אבל שכר החונכים יורד משמעותית.

גבי רובז: שכר החונכים ירד, אבל יהיה יותר לחונכיות.

גבי רובז: הראייה שלנו היא עסקית פרופר.

גבי רובז: בראש המשרד עומד שר, המנכ"ל הוא רואה חשבון, גם לי יש השכלה בראיית חשבון.

גבי רובז: אנחנו רואים דווקא מהזווית של העסקים.

גבי רובז: אני יודע שלעולים חדשים יותר קשה, אבל תאמינו לי שגם לישראלים קשה.

גבי רובז: אנחנו מסתכלים מהזווית של שורת הרווח, ואנחנו מכוונים לזה.

מיכאל נודלמן: אנחנו שמענו פה את הנציגים השונים שאמרו מה שהם חושבים בנושא.

מיכאל נודלמן: שמעתי את תשובות משרד הקליטה, ומשרד התמ"ת.

מיכאל נודלמן: אני לא מומחה בעסקים קטנים, אני קצת מומחה בעלייה ובקליטה.

מיכאל נודלמן: עם זאת, אני מבין את חשיבות העסקים הקטנים לכלכלה.

מיכאל נודלמן: אני רק יכול לפנות למשרד הקליטה ולמשרד התמ"ת לתת הקלות עד כמה שאפשר בהקמת עסקים קטנים.

מיכאל נודלמן: זו לא רק בקשה שלי, אלא זוהי גם בקשתם של העסקים הקטנים שרוצים להתפתח.

מיכאל נודלמן: צריך לדבר על הרעיונות שישנם, ולא להגיד מייד: לא, לא.

מיכאל נודלמן: אולי אפשר לבצע חלק מהם.

מיכאל נודלמן: אנחנו דיברנו היום על הבעיות שישנם לעסקים של עולים חדשים, ואיך אפשר לפתח עסקים שכאלה.

מיכאל נודלמן: שמחתי לשמוע מנציג מט"י -ראשון לציון שעסקים שפותחים עולים חדשים עובדים טוב, ושאפשר לסמוך על אנשים שרוצים לפתוח ופותחים עסקים קטנים.

מיכאל נודלמן: הוועדה מודה לכם על כך שאתם עוזרים לעולים חדשים.

מיכאל נודלמן: מדובר פה באתגרים לא כל כך פשוטים שישנם במדינה שלנו.

מיכאל נודלמן: תודה רבה, הישיבה נעולה.