ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 60, 2007-01-02 09:30

מיכאל נודלמן: אני פותח את הישיבה.

מיכאל נודלמן: על סדר היום: הסכמים בילטראליים לשילומי פנסיה לעולים ממדינות מוצאם.

מיכאל נודלמן: כל הכבוד ליעקב שפורטה, הוא היה בקייב, היתה שם פגישה עם משלחת אוקראינית והביא משם טיוטה של הסכם, טיוטה חתומה על ידי נציגים אוקראינים.

מיכאל נודלמן: אבל עכשיו מה שקרה שם ואני לא יודע מצב אבל לא מצב רק באוקראינה אנחנו רוצים לדעת את המצב בכל המקומות.

יעקב ששפורטה: אני אתן סקירה כי באמת היתה הרבה פעילות שלנו במשרד החוץ ולפי הנחיות של הועדה ואני מקווה ששנת 2007 תהיה עם פעילות יותר רחבה.

יעקב ששפורטה: לגבי ליטא ולטביה עשינו סבב שיחות וכנראה שיש רצון שלהם להמשיך ואני הזמנתי את לטביה, במרץ 2007 להשלים את הסב שיחות בארץ וליטא בחודש אפריל.

יעקב ששפורטה: זאת אומרת שעם שתי המדינות האלה יש תחושה שזה מתקדם.

יעקב ששפורטה: אנחנו גם שלחנו הצעות אמנה להרבה מדינות שהיו קודם בגוש הקומוניסטי, שלחנו הצעת אמנה לרוסיה, אסטוניה, אזרביג'אן, גרוזיה, אוזבקיסטן וקזחסטן.

יעקב ששפורטה: עכשיו, לגבי המדינות האלה כמו שהיה עם אוקראינה אנחנו מאד מבקשים שיהיה גם לחץ שלכם עם הממשלות שם ועם הפוליטיקאים כדי לקדם את זה.

יעקב ששפורטה: כי אנחנו מבחינתנו ברגע שהם יזמינו אותנו אנחנו הולכים ומתחילים לדבר על האמנה.

יעקב ששפורטה: לגבי אוקראינה כמו שפרופ' נודלמן הזכיר, היו שני סבבים של שיחות ומה שהם אמרו לנו שבעצם העקרונות מקובלים עליהם והם צריכים אישור של ועדת שרים שזה משרד האוצר שלהם ועוד איזה שהוא משרד וכשאנחנו ביקשנו לגמור את העניין אז הם קצת אומרים, אנחנו צריכים לבדוק, זה לא בדיוק כך.

יעקב ששפורטה: אז גם בעניין הזה אנחנו רוצים שתהיה פעילות אולי מול השגרירות שלהם והמשרדים כדי לקדם את העניין.

מיכאל נודלמן: אחרי שדיברתי אתך, פגשתי את שרת החוץ ונתתי לה שוב טיוטה של הסכם, אחרי חודש שוב שלחתי מכתב למשרד החוץ ואני חושב שאנחנו מפעילים לחץ, אבל לאחר מכן אמרתי שאם אני צריך עכשיו לנהל משא ומתן כדי להיפגש עם ראש ממשלה אוקראיני, כאשר לי אין זכות דיבור, אז שר האוצר או ראש ממשלה צריכים לפתור את הבעיה הזאת.

מיכאל נודלמן: לא יכול להיות שיהיה שם הסכם חתום, האיש הזה חתם על הסכם, הוא היה במשלחת, ואם פתאום יש בעיות, אז פותרים אותן.

מיכאל נודלמן: מי שנסע לשם ומי שנסע לפה אבל לחכות חצי שנה שאולי איזה שר יהיה שם בקייב אני אומר, אני פעמיים דיברתי עם שרת החוץ ושם הבעיה.

מיכאל נודלמן: השגרירה צריכה לעזוב אולי בגלל זה אבל זו לא סיבה שכל העניין עומד במקום.

יעקב ששפורטה: לגבי אסטוניה אנחנו גם ביקשנו ושלחנו להם טיוטת אמנה והם ביקשו מידע אבל זה גם לא כל כך התקדם.

יעקב ששפורטה: אז במילים אחרות, כמו שאתם רואים, אנחנו מבחינתנו פתחנו את הדלתות, עשינו עבודה מאד רצינית עם משרד החוץ להכין נוסחי אמנה ושלחנו לכולם.

יעקב ששפורטה: אז עם קצת לחץ של השגרירים שלנו שם ולשכם אז אני חושב שבשנת 2007 יכול להיות טוב יותר.

מיכאל נודלמן: משרד החוץ, אתם יכולים להוסיף לנו איזה ידע?

מיכאל נודלמן: אתם יודעים שאני פגשתי את שרת החוץ, איזה התקדמות יש לזה?

לילך רביד: לגבי אוקראינה אין הסכם אבל יש הסכמות.

לילך רביד: יש נוסח סופי שמר ששפורטה כיושב ראש המשלחת הגיע אליהן עם המשלחת האוקראינית.

לילך רביד: נשארו מעט מאד נושאים פתוחים.

לילך רביד: זוהי נוסחת הסכם שהגיעו לנוסח סופי ומה שהם טוענים זה שאין נוסח סופי, שעוד הרבה דברים נשארו במחלוקת, מה שלא נכון.

לילך רביד: אנחנו הגבנו ממשרד החוץ לפי הפרוטוקול שהכל כן היה סופי מלבד דברים מאד מינוריים וטרם קיבלנו תשובה.

לילך רביד: ההצעה שלנו היא שככה או ככה אנחנו נגיש להם תאריכים לפגישה ונמשיך את המשא ומתן.

לילך רביד: דבר נוסף זה שהם טוענים זה שהם לא נדרשו לשום אישור של שום ועדת שרים, מה שאנחנו כן יכולים לראות שכתוב בפרוטוקול שהם נדרשו לעשות לפני שנמשיך את התהליך של המשא ומתן.

לילך רביד: אנחנו הגבנו וטרם קיבלנו תשובה אבל אנחנו מתכוונים לפנות אליהם עם תאריכים על מנת להמשיך את המשא ומתן.

מיכאל נודלמן: אתם יודעים שאפילו השגריר הנוכחי בישראל הוא בעניינים, הוא עוזר כל הזמן.

מיכאל נודלמן: אני אומר לכם שזה גם איש שיכול לעזור דרך משרד החוץ שלהם.

מיכאל נודלמן: אני אתו כל הזמן בקשר מאשר עם משרד החוץ שלנו.

מיכאל נודלמן: ככה זה בחיים, כי שם פקק ואני כל הזמן צריך להפעיל לחץ עליו.

לילך רביד: אנחנו מאז הישיבה האחרונה עשינו הרבה מאד.

לילך רביד: יצרנו קשר עם כל השגרירים שלנו בכל מדינות חבר העמים לשעבר, יצרנו לחץ גם מדיני וגם מקצועי וקיבלנו תשובות מכל הנציגויות שיש היענות חיובית מכל המדינות של חבר העמים לשעבר.

לילך רביד: רובם אנחנו ממתינים עדיים לתגובה, חלקם קיבלנו תגובות שהם כן מעוניינים להמשיך במשא ומתן ולכן פנינו אליהם עם תאריכים שהציע יעקב ולגבי השאר אנחנו ממשיכים ללחוץ.

לילך רביד: נפגשנו גם עם יושב ראש אגדות הידידות של יוצאי אזרביג'אן.

מיכאל נודלמן: ובאזרבייג'אן יש איזושהי התקדמות?

לילך רביד: שלחנו טיוטה, השגריר אמר שיש היענות חיובית והם יענו לנו בשבועות הקרובים.

יוסף שגל: בפעם האחרונה שהייתי שם בבאקו הייתי יחד עם השגריר שלנו בפגישה עם סגן שר הרווחה והיה משא ומתן טוב מאד וסוף סוף קיבלנו תכל'ס, הוא אמר, אנחנו פותחים, בבקשה, בואו הלאה.

יוסף שגל: לדעתי זה קשור לכל השגרירים האחרים שיש לנו עבודה, עבודה מאד קשה ומאד חשובה וזה בשביל הבוחרים שלנו.

יוסף שגל: אני מתכוון לעולים חדשים מברית המועצות לשעבר שזה ממש אקטואלי בשביל כל האנשים.

יוסף שגל: יש לנו עבודה קשה אבל אין לנו שיתוף פעולה, אנחנו לא עובדים ביחד, לא עובדים יד ביד.

יוסף שגל: וכל אחד עושה המון דברים טובים ונכונים אבל ביחד זה לא עובד אפקטיבי.

יוסף שגל: ואני מאד מקווה שבשנת 2007 יהיה טוב אבל לדעתי אני לא כל כך אופטימי ואני חוש שזה תהליך, תהליך בירוקרטי ולצערי הרב לא רק מהצד שלהם אלא גם מהצד שלנו.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לשמוע עד הסוף מה קורה.

לילך רביד: שיתוף הפעולה בינינו לבין המוסד לביטוח לאומי עובד נהדר, ולדעתי השגנו התקדמות לא רעה.

לילך רביד: עצם זה שעונים לנו היום חיובי, אמנם עדיין לא הגענו לשלבים מתקדמים של משא ומתן אבל זה תהליך, זה לוקח זמן, יש היענות שזה כבר יפה מאד, זה תוצר של הלחץ שלכם ותוצר של לחץ מדיני שלנו, ללא ספק ותוצר של השיתוף פעולה בינינו לבין הביטוח הלאומי לבין העבודה של הועדה.

מיכאל נודלמן: באוקראינה אני יודע כמה אנחנו עזרנו, אם לא עזרנו אולי זה היה עדיין בשלב מוקדם.

מיכאל נודלמן: אני רוצה להוסיף לזה שזה לא רק בעיה של אנשים שצריכים לקבל פנסיה אלא זו גם הבעיה של המדינה.

מיכאל נודלמן: כי זה מיליונים של דולרים וחוץ מזה שהמצב הכלכלי שלנו טוב אז כמה עשרות מיליונים או לא מפריע לנו כדי לפתח את הכלכלה טוב יותר.

מיכאל נודלמן: אני רוצה עכשיו לשאול איך לבנות את זה שתהיה יותר קואורדינציה, כי אני רואה שאנחנו לא יודעים מה אתם עושים, אני שולח לשם מכתבים, יש הרבה מדינות.

יעקב ששפורטה: עלה איזשהו רעיון, וכתבו על זה לראש הממשלה ליצור איזה ועדה שתגבש את כל הגורמים מטפלים בנושא הזה ואולי ועדה כזאת של המשרדים וכמה חברי כנסת.

מיכאל נודלמן: יש את משרד החוץ, ביטוח לאומי ואנחנו.

מיכאל נודלמן: כתבתי מכתב לשרון כשהיה ראש הממשלה אבל לא קרה כלום.

מיכאל נודלמן: אני חושב שאפשר לכתוב מכתב אבל אנחנו צריכים בינינו לעשות סדר.

אסתר אפרת – סמילג: אני חושבת מכיוון שאנחנו מתעסקים באמנות בכל מיני נושאים אז גם אם מבחינת

אסתר אפרת – סמילג: כם זה נראה שאין מספיק שיתוף פעולה אבל מהניסיון שלי בשום נושא לא היה כל כך הרבה שיתוף פעולה עם הכנסת כמו בנושאים האלה.

אסתר אפרת – סמילג: אנחנו בהחלט כל פעם שמזמינים אותנו אנחנו באים ברצון רב ואנחנו מוכנים לכל דבר.

אסתר אפרת – סמילג: אם לכם יש איזה שהיא הצעה אז כל הצעה, אני שמעתי ככה שאין תיאום אני לא יודעת, אנחנו מדווחים על כל מה שאנחנו עושים.

מיכאל נודלמן: זה היה 3 חודשים לפני הפגישה שהיתה עם שרת החוץ.

מיכאל נודלמן: היא העבירה את זה למישהו, אבל אני לא קיבלתי תשובה, ולא יודע מה קרה ולכן שלחתי עוד מכתב.

מיכאל נודלמן: אולי לא היה צריך לשלוח עוד מכתב, מישהו היה צריך לכתוב לי שהוא עסוק וכו'.

מיכאל נודלמן: אני בקשר כל הזמן עם השגריר, אולי יש לי גם רעיון להגיד לכם, חברים, הוא יכול לעזור בלי השגרירה שלנו.

אסתר אפרת – סמילג: אנחנו כמו שאמרנו את זה כבר כמה פעמים בועדה וגם לילך אמרה היום, באמת בגלל הניסיון שלכם עם המדינות האלה שאתם יותר מכירים את המערכות ואיך הדברים בדיוק ויש לכם כלים.

אסתר אפרת – סמילג: אז אנחנו שמחים מאד, אנחנו רוצים כל שיתוף פעולה.

אסתר אפרת – סמילג: אנחנו פתוחים כל הזמן לכל שיתוף פעולה.

אלכסנדר קלנטירסקי: יש מכתב שלך לא רק לשרת החוץ אלא גם למנכ"ל.

מיכאל נודלמן: אני כתבתי לכולם, אבל אני לא מקבל תשובות.

מיכאל נודלמן: טוב יותר שנהיה בקשר בלי השרים ובלי המנהלים וככה נתקדם מהר יותר.

מרינה סולודקין: אני רציתי לומר שדווקא יש התקדמות ודווקא יש תיאום.

מרינה סולודקין: אבל אני חושבת שנכון עשה יושב ראש הועדה שאנחנו מקיימים את הדיון היום בנושאים כלליים ובנושאים הספציפיים, אני אגיד לכם, אני שמחה שקיבלתי מכתב משרת החוץ שהיא נתנה הוראה לכל השגרירויות והקונסוליות בשטח ברית המועצות לשעבר והיא דיברה שם במפורט על רוסיה, אוקראינה, קזחסטן, אזרבייג'אן ומולדובה, יש עוד כמה שצריכים לקבל.

מרינה סולודקין: עכשיו השאלה היא, האם זה יכול לעזור בצורה שאנחנו רואים.

מרינה סולודקין: שאין מבנה, אין אני חושבת אולי קבוצת עבודה של משרד החוץ והביטוח הלאומי, עם הרכב של חברים ועם ראש כי מיכאל ואחרים צודקים שמאד קשה לדעת מה קורה.

מרינה סולודקין: אנחנו לא יכולים כל הזמן לפנות לשרה ולמנכ"ל המשרד שזה לא מכובד בגלל שכאילו יש שיתוף פעולה אבל לבנות את המנגנון של הדבר הזה וגם להחליף את העמדות שיהיה לנו הרבה אנשים כמו יוסף שגל.

מרינה סולודקין: יש לכם יחסים עם שגרירויות ואפילו עם צמרת המדינה כמו אזרבייג'אן, מיכאל יושב ראש אגודת הידידות אוקראינה – ישראל, אני יושבת ראש אגודת הידידות ביילורוסיה - ישראל לדעת מה קורה כל יום.

אסתר אפרת סמילג: אני אשמח מאד, אני כל הזמן הגישה שלנו כמשרד החוץ, עכשיו לילך עובדת יותר במישרין עם הנושאים אצלנו, אנחנו כל הזמן בתיאום עם ביטוח לאומי, משרד החוץ לא מנהל את זה לבד, אנחנו כמובן עושים את זה ביחד.

אסתר אפרת סמילג: אני אמרתי שבאמת מהניסיון שלי אף פעם לא היה כל כך הרבה דיווח לכנסת בשום נושא אחר של אמנות ואני מטפלת בכל האמנות אבל אם אתם מרגישים שאתם רוצים קצת יותר דיווח, אין שום בעיה.

אסתר אפרת סמילג: אנחנו יכולים הצוות הוא כבר קיים, זה ביטוח לאומי ואנחנו.

אסתר אפרת סמילג: אנחנו יכולים לקבוע שיחד עם ביטוח לאומי אנחנו נבוא לפה פעם בחודש ואפשר יהיה לדווח.

אסתר אפרת סמילג: אנחנו פתוחים לכל הצעה של הועדה וזה ביחד עם הביטוח הלאומי.

מיכאל נודלמן: אני רק מבקש שתעבירו לנו שמות וטלפונים ואנחנו ניתן לכם את שלנו.

רוברט אילטוב: אם אסכם את מה שאמרו אנשי המקצוע, אני מבין שחסר להם איזה שהוא תיאום כי כל אחד מחברי הכנסת עושה את מלאכתו נאמנה וכפי שצריך.

מיכאל נודלמן: ככה יהיה כי אתה לא יכול במקום שגל לעבוד, אתה לא יכול.

רוברט אילטוב: זה לא מפריע לי שזה יהיה כך.

רוברט אילטוב: אני הצעתי להקים ועדת משנה בנושא הזה ולרכז את כל הפעילות בצורה מסודרת.

רוברט אילטוב: אני חושב שרק בצורה כזאת, ניתן יהיה לתת מענה למאות אלפי אנשים שמבקשים תשובות, אני לא מבין את הסירוב שלך.

מיכאל נודלמן: יש ראש ועדה שלקח את הנושא הזה לידיו, והוא מרכז את הדברים האלה.

רוברט אילטוב: אם אלה דברים כוחניים אז זה יהיה בכוחניות.

מיכאל נודלמן: איזו כוחניות?

מיכאל נודלמן: אין כוחניות.

מיכאל נודלמן: אני אמרתי, באמת מרינה סולודקין רצתה לעבוד עם ביילורוסיה - - ,

רוברט אילטוב: אז זו כוחניות עדינה, אני מבין.

מיכאל נודלמן: למה?

מיכאל נודלמן: זו אפילו לא כוחניות.

רוברט אילטוב: חברי כנסת מבקשים ממך ואתה כל הזמן נענה בשלילה, אתה גם עונה במכתבים מאד מתנשאים, עם כל הכבוד.

מיכאל נודלמן: זו הזכות שלי לענות.

רוברט אילטוב: גם לי יש את הזכות לדבר, אז למה אתה מפריע לי?

מיכאל נודלמן: אני לא מפריע.

מיכאל נודלמן: רוברט אילטוב: זה שאתה יושב ראש, לא אומר שאתה צריך להפריע לי.

מיכאל נודלמן: ממה שהבנתי היום, זה שחסרה פה קואורדינציה בין הדברים.

מיכאל נודלמן: לדעתי, כיושב ראש הועדה יש לך המון עבודה והמון דברים לעשות, אתה לא מספיק לעשות את הקואורדינציה.

מיכאל נודלמן: ביקשתי ממך להקים ועדת משנה בנושא הזה, כי זה נושא חשוב למאות אלפי אנשים ואתה מסרב כי אתה רוצה לרכז את זה אצלך.

מיכאל נודלמן: אתה חושב שאני לא ראוי א תיקח מישהו אחר אבל אתה לא תפגע באנשים שמחכים ומצפים לתשובות.

מיכאל נודלמן: זה הכל.

מיכאל נודלמן: לא נעים לי, אבל אני צריך להגיב.

קולט אביטל: אני פשוט הייתי רוצה מתוך הניסיון שהצטבר בועדה הזאת בסיבוב הקודם להגיד כמה דברים.

רוברט אילטוב: תראי כשמדובר בחברי כנסת מהמפלגה שלו אז הוא כן נותן ועדת משנה, כשמדובר במפלגה שלנו הוא לא נותן, זה רק עניין פוליטי זה הכל, זה מה שאני מבין.

קולט אביטל: אני פשוט רוצה להסביר.

קולט אביטל: בכנסת הקודמת טיפלנו בנושא הזה, ועיקר הטיפול בעצם לא בידינו, אלא בידי משרד החוץ, הביטוח הלאומי.

קולט אביטל: אנחנו רק יכולים לדרבן ואני אומרת לך את זה רק כדי להביא קצת פרופורציה לדברים.

קולט אביטל: גם אני לא מהמפלגה של נודלמן אבל אני רק אומרת במה שאני מתעסקת ומינינו את חבר הכנסת רוטמן לרכז ועדת משנה, מתוך מגמה שאתה מדבר עלייה ומתוך אותו ניסיון אני אומרת לך היו ישיבות של ועדת המשנה אי אפשר להגיד שחבר הכנסת רוטמן לא היה נמרץ, הוא לא היה מהמפלגה שלי.

קולט אביטל: חבר הכנסת נודלמן היה חלק מאותה ועדה, היו חלק מאתנו כל מי שנסע לאוקראינה, כל מי שהיה קשר עם אנשים במוסקבה וטיפל בנושאים האלה ובסופו של דבר הגעתי אני למסקנה שועדת המשנה לא היה לה תפקיד ולא היה לה ערך.

קולט אביטל: אני רק אומרת את זה כדי שלא תיקח את זה בצורה שלילית.

קולט אביטל: אני לא באתי כרגע לסנגר על אף אחד, לגבי הנושא הספציפי הזה אני חושבת שצריך לטפל בו.

קולט אביטל: הקצב לא מוכתב על ידינו לצערי, הקצב באיזה שהוא מקום תקוע בצנרת בצד השני, בעניין הזה לפי מיטב הבנתי צריך להיות לחץ מדיני כבד.

קולט אביטל: מי שרוצה שהדבר הזה יתקדם צריך לטפל בו ברמה של שר חוץ, שרת חוץ במקרה הזה או ראש ממשלה.

קולט אביטל: כי זה עניין של רצון פוליטי וכל המאמצים, כל מה שאנחנו עושים פה כרגע כולל ועדת משנה אין לזה הרבה תוצאות.

קולט אביטל: אני חשבתי שמן הדין שלפחות אני אגיד פה את האמת ואני לא מאותה מפלגה וגם אני רציתי ועדת משנה ולא קיבלתי.

רוברט אילטוב: קולט, יש גם חשיבות - - -,

מיכאל נודלמן: חברים, עם כוח לא מקבלים שום דבר אלא רק עם הראש.

מיכאל נודלמן: אין לי שום דבר נגדך אבל יש לי ניסיון, אני מבין כמו קולט אביטל שלא צריך פה להיות תת ועדה.

מיכאל נודלמן: זה לא שם של תת ועדה אלא זו עבודה, עבודה לא רק לחברי הכנסת אלא גם של פקידים.

מיכאל נודלמן: יש תת ועדה אחת לא יכול להיות בועדה כמה תתי ועדות.

רוברט אילטוב: בסדר, אני סיימתי את מה שרציתי להגיד בינתיים.

רוברט אילטוב: הבנתי את המדיניות שלך.

מיכאל נודלמן: זו לא מדיניות אלא זו מציאות.

מיכאל נודלמן: מה שהיום-

רוברט אילטוב: אתה עושה את זה בברוטליות עם כל הכבוד לך.

מיכאל נודלמן: בסדר, אז יש ועדת אתיקה, אם אני עושה את זה בברוטליות.

רוברט אילטוב: לא, אני לא אפנה לועדת אתיקה.

רוברט אילטוב: אנחנו נעשה את זה בצורה פוליטית.

מיכאל נודלמן: היום משרד החוץ רצה לבנות ערוצי קשר בין חברי כנסת שמטפלים ברפובליקות מסוימות, קודם זה לא היה כך.

מיכאל נודלמן: אנחנו מתקדמים, אנחנו בונים משהו ואי אפשר לחשוב שבונים את זה בצורה אדמיניסטרטיבית.

מיכאל נודלמן: זה לא דבר אדמיניסטרטיבי, פה יש כמה ארגונים ואני רואה עכשיו שמשרד החוץ יותר מעוניין בדברים כאלה יותר משהיה בשנה שלפני.

אסתר אפרת סמילג: אנחנו עשינו כמה שיכולנו קודם אבל אם אפשר יותר אז אנחנו בהחלט שמחים.

יעקב ששפורטה: אני רוצה לחזור לנושא של שיתוף הפעולה כי אני חושב שזה נושא באמת חשוב.

יעקב ששפורטה: בעצם מדובר באיזה משולש שיש לו 3 צלעות.

יעקב ששפורטה: מבחינת הקשר שלנו עם משרד החוץ יש לי קשר שוטף, כמעט פעם בשבוע אני פוגש אותם וכל יוזמה שלנו היא מתקבלת בברכה ועובדים יחד.

יעקב ששפורטה: לגבי הקשר עם הכנסת מה שאני הייתי מציע, שכל היוזמות והפניות אתם תקבלו אינפורמציה שוטפת לגבי כל היוזמות האלה ואז אתם מצדכם תוכלו לדבר עם השגרירים ואם מישהו מכם נוסע לאותן מדינות תוכלו לחזק את זה ואז הקואורדינציה היא תהיה מלאה לדעתי, אבל צריך להיות הרבה לחץ, כי אני כגורם מקצועי מציע את האמנות אין שום בעיה של זמן, אנחנו שולחים את זה.

זאב אלקין: אני מודה שאתה מאד קואופרטיבי.

קולט אביטל: אבל ישנה התקדמות בצד השני בכל זאת?

יעקב ששפורטה: לדעתי דיווח.

יעקב ששפורטה: כי בעצם מי שצריך להסכים זה כמו חתונה, אנחנו מוכנים להתחתן אבל הדבר הכי חשוב זה ששמה יהיו גורמים שיפעילו את הלחץ.

יעקב ששפורטה: אז אם אתם תקבלו את כל האינפורמציה לגבי הפעילות אז אני חושב שעל ידי שיתוף הפעולה הזה לא תהיה שום בעיה.

יעקב ששפורטה: אני לא רוצה להיכנס לעניין של הועדות כי זה לא עניין שלנו בכלל אבל הפעילות הזאת אם יהיה שיתוף פעולה כזה וזה באמת חשוב, כי הפעילות הזאת באמת חשובה המדינה יכולה חוץ מזה שהאזרחים מקבלים את קצבת הגמלאות זה משהו מאד רציני.

יעקב ששפורטה: כמות הכסף שנכנסת למדינה זה מרכיב מרכזי בביטחון הסוציאלי, מדובר בהרבה מאד כסף ועל יד פעילות אפשר להשיג את זה.

רוברט אילטוב: מר ששפורטה, נתקבלה אצלי פניה אחת שטוענים בה שהם הפסיקו לקבל את ההבטחה הסוציאלית מביטוח לאומי כתוצאה מזה שהם מקבלים את הפנסיה מרוסיה.

רוברט אילטוב: זה הגיוני בכלל?

יעקב ששפורטה: אני הסברתי את זה כבר לועדה לפני שנה ואני אסביר עוד פעם.

יעקב ששפורטה: יש איזה רף של פנסיה שאתה צריך לקבל משם כדי למנוע את התשלום הישראלי.

יעקב ששפורטה: מדובר בהרבה יותר מהקצבה הרוסית, זה משהו כמו אלף ומשהו שקל כדי שזה יתחיל בכלל להשפיע.

רוברט אילטוב: מדובר על "וטרן" שמקבל כ- 200 ומשהו דולר לחודש.

יעקב ששפורטה: אם זה הסכום הזה אז זה עדיין לא משפיע.

יעקב ששפורטה: אם הוא יקבל 400 ומשהו זה ישפיע.

קולט אביטל: מה הרף, 3600 שקל ?

יעקב ששפורטה: זה לא בנוי על סכום אחד, אבל סכום של עד 1200 שקל בכלל לא משפיע.

קולט אביטל: אבל אתם הרי הולכים לפי המכסימום של ההכנסה של אדם ולפי אותה הפילוסופיה, אני קוראת לה פילוסופיה של הביטוח הלאומי אסור לו לאדם לעבור את הסכום הזה אם הוא מקבל מהביטוח הלאומי כי אז מתחילים לקזז לו.

קולט אביטל: מה הסכום המכסימלי לזה?

קולט אביטל: 3600 שקל?

קולט אביטל: בשביל להתחיל לקזז.

יעקב ששפורטה: אם מדובר בהבטחת הכנסה וזה גם תלוי במצב האישי כי אם יש ילדים או אין ילדים אבל זה משהו בערך כמו ב- 1200 שקל מתחילים.

קולט אביטל: אני שאלתי מהכיוון השני.

קולט אביטל: אתה אומר שאם הפנסיה היא עד 1200 שקל אז אין קיזוז.

קולט אביטל: אני שואלת מהכיוון השני מה המכסימום בדרך כלל.

קולט אביטל: כי אני יודעת שאם אדם יש לו הכנסה של 3600 כל מה שמעל מקזזים לו.

קולט אביטל: זה גם נכון לגבי ניצולי שואה.

קולט אביטל: זאת אחת התקנות של הביטוח הלאומי.

קולט אביטל: נניח אדם שעבד כל החיים הוא מקבל פנסיה מהארץ, מהעובדה שלו, הוא גם ראוי לקבל רנטה או מהגרמנים דרך האוצר אבל עובדה היא שבסוף מקזזים.

יעקב ששפורטה: אם מדובר בקצבת זקנה רגילה לפי החוק שלנו אתה יכול לקבל קצבת זיקנה מכל מדינה זה לא משפיע.

יעקב ששפורטה: אין לזה שום השפעה.

יעקב ששפורטה: באופן תיאורטי אדם שחי בארצות הברית או בכל מדינה בעולם ההשפעה היא רק שמדובר בנושא של הבטחת הכנסה או קצבת זיקנה מיוחדת למשל מישהו שעלה מברית המועצות, הוא לא עבד בארץ יום אחד, הוא הגיע לשדה התעופה והוא מתחיל לקבל קצבת זקנה מיוחדת שהיא בכלל לא חלק של הביטוח הלאומי, זה האוצר מממן את זה.

יעקב ששפורטה: במקרה הזה יש השפעה על ההכנסות שלו אבל ביתר ענפי הביטוח זה בכלל לא משפיע.

מיכאל נודלמן: הוא יכול לקבל 1082 שקל בלי פגיעה ביתר הזכויות.

מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים עכשיו להעלות את זה.

מרינה סולודקין: אנחנו גם פולים בכיוון של להעלות את התקרה ודבר שני, אנחנו כל הזמן בנושא של כסף שמקבלים ניצולי שואה אנחנו עשינו חוק שזה לא יהיה הוצאה וזה עכשיו בועדת השרים.

ראובן ריבלין: הואיל ואני לא בקיא בעניינים כפי שכל החברים שנמצאים פה אז צריך קודם כל להפריד בין שני נושאים.

ראובן ריבלין: בין הנושא הבילטרלי עם כל מדינה ומדינה לבין הבעיה שלנו עם הביטוח הלאומי.

ראובן ריבלין: אני כמובן לא נכנס לריב.

קולט אביטל: אבל הביטוח הלאומי הוא זה שמנהל את המשא ומתן.

ראובן ריבלין: ברור.

ראובן ריבלין: הביטוח הלאומי יכול לנסות להגיע להסכמים בילטרליים בלי אמנה עם מדינה אחרת שאין לה אינטרס לשלם היא תנסה להתחמק זה דבר שהוא ברור.

ראובן ריבלין: אנחנו כחברי כנסת למשל בקדנציה הקודמת היו לנו בכנסת שליחים לכל מיני מקומות.

ראובן ריבלין: קולט היתה שגרירה נודדת בכל מקום ומקום אבל באותם מקומות אנחנו נפגשים עם אותם פרלמנטרים שהרי הנושא הוא לא בין פרלמנטרי אבל יש פרלמנטרים שיש להם השפעה על השלטון.

ראובן ריבלין: פעמים רבות מדינות כאלה ואחרות מבקשות שאנחנו נתמוך במועמד זה או אחר שלהן בפורומים בינלאומיים והייתי אז כשהביטוח הלאומי היה מבקש ממני הייתי מעלה בעיקר בנושא ניצולי השואה, הייתי מעלה את אותן שאלות בפני אותם פרלמנטרים מעניין לעניין שלא באותו עניין, מדוע אתם לא מקדמים את אותו נושא של אנשים שהם שילמו עבור זה, יש להם זכות, מדוע אתם מקפחים אותם משום שהם היגרו?

ראובן ריבלין: הרי אתם היום במה שנקרא העולם החופשי ואתם מעודדים ומאפשרים הגירה, מדוע אתם לא עושים זאת?

ראובן ריבלין: לפעמים זה הצליח, לפעמים זה לא הצליח.

ראובן ריבלין: עם הרוסים היה לנו הרבה יותר קל משום שהם התמודדו כמעט על כל עמדה בינלאומית בכל פורום בינלאומי.

ראובן ריבלין: לכן אני חושב ואני לא נכנס עכשיו לריב ביניכם אבל אני חושב שאולי טוב שחברי הכנסת בפרט כאשר יש אורחים כל כך חשובים יתנהגו זה לזה קצת יותר טוב אפילו שההרגשה שלהם רעה לעשות את זה באמת בעדינות.

ראובן ריבלין: ביניהם.

ראובן ריבלין: חברי הכנסת לא צריכים להיות צמחוניים אבל שזה יהיה ביניהם.

ראובן ריבלין: אני רק רוצה לומר שלפעמים יש ועדות משנה שקשה פשוט להגיע אליהן.

ראובן ריבלין: אני כאשר מקבל תפקיד בועדה כזאת או אחרת ואני לא יכול להגיע אליה זה בשבילי כמו שעורה בעין שאני לא יכול להיות באותו רגע בועדה אחרת בשקט.

ראובן ריבלין: כי אם מקבלים תפקיד אז התפקיד הוא מאד מחייב.

ראובן ריבלין: נדמה לי שאין צורך בהקמת ועדת משנה לגופו של עניין.

ראובן ריבלין: אני עכשיו שואל, אני שאין לי שום דבר נגדך, אם הייתי יושב ראש הועדה או אתה שאין לך שום דבר נגיד, יושב ראש ועדה אם היינו שוקלים לא היינו מקימים ועדת משנה אלא אם כן היינו מקימים ועדת משנה לפיקוח על הביטוח הלאומי.

ראובן ריבלין: כי הכוח שלנו הוא כלפי הממשלה כגוף מבקר.

ראובן ריבלין: הכוח שלנו כלפי מדינות אחרות הוא באמת רק בבחינת איזה שהוא דמיון שאנחנו מפתחים לנו כאן ושאין לו שום ערך.

זאב אלקין: יש שתדלנות.

ראובן ריבלין: אין לי ויכוח.

ראובן ריבלין: כאשר היושב ראש בקדנציה הקודמת היה רוצה לנסוע לאוקראינה ואנחנו לא היינו שולחים או למשל את גדעון סער לבוכרה.

רוברט אילטוב: אתה מדבר כאילו אני הילד הרע.

ראובן ריבלין: לא, חס וחלילה.

ראובן ריבלין: צריך לתת לדבר ואם היה דבר שהוא לא היה בסדר, אני בדרך כלל כשאני מבקש מהיושב ראש לדבר הוא נותן לי .

ראובן ריבלין: היושב ראש לא עשה לך את זה בכוונה והוא בטח מצטער.

ראובן ריבלין: אבל אני אומר, אנחנו צריכים אני אומר לגופו של עניין, הבקשה שלך היא בקשה שאם אתה יושב ראש הועדה לא הייתי ממליץ לפניך לקבל אותה אם היתה באה ממישהו אחר או ממני כי ועדת משנה בעניין כזה היא לא ועדה שמוסיפה להפך, מליאת הוועדה צריכה לבוא פעם בחצי שנה או פעם בתקופה לביטוח הלאומי ולבקש דו"ח כפי שבועדת משנה מאד חשובה שנדמה לי גם אתה וגם אני חברים, אנחנו משתדלים לעשות כמיטב יכולתנו בנושא שבו יש לנו כוח.

ראובן ריבלין: אני חושב באמת כפי שאמרה קולט אביטל, משרד החוץ והביטוח הלאומי צריכים לשקוד על הנושא של האמנות הבינלאומית והחיוב של אותם כי ההסכמים הבילטרליים בעניין הזה לא שווים שום דבר אלא אם יש לנו כוח להשיב מנה על מנה.

קולט אביטל: אני רוצה להסכים עם מה שאמר חבר הכנסת רובי ריבלין ואולי להשלים לדבר אחד שאתה אמרת שכדאי להפעיל חברי פרלמנט.

קולט אביטל: בנסיעה היחידה שאני הייתי באוקראינה והיינו במשרד החוץ אצל מי שעוסקת בנושאים האלה, אצל כל אותם האנשים נאמר לנו שבעצם מה שדרוש זה שינוי בחוק, שינוי בחוק האוקראיני ונאמר שעד 6 חודשים משלמים פנסיה.

קולט אביטל: כל מה שצריך זה להסדיר שתי מילים- 6 חודשים.

ראובן ריבלין: בכל פעם שהאוצר אומר לנו שצריך לשנות בחוק אנחנו יודעים שלא נקבל כלום.

קולט אביטל: באותה עת, נאמר לנו שהנשיא תמך בשינוי בחוק לכן אני כן חושבת שחשוב שאנחנו נפעיל את הפרלמנט ליוזמה לשינוי בחוק הזה.

קולט אביטל: זה באמת תפקיד שאנחנו יכולים לקחת על עצמנו מול אותם הפרלמנטים וודאי מול אוקראינה.

יעקב ששפורטה: המצב קצת יותר פשוט בגלל שהאמנות הבינלאומיות בתחום הזה גם אצלנו וגם בכל מקום בעולם הן גוברות על הדחיקה.

יעקב ששפורטה: זאת אומרת, אתה יכול להיכנס להסכם בינלאומי וגם בחוק הביטוח הלאומי יש סעיף כזה שאתה יכול לעשות אמנה שהיא גם לא בניגוד אבל שהיא מעבר למה שקבוע בחוק.

יעקב ששפורטה: עם אוקראינה ספציפית אני חושב שברגע שתהיה אמנה גם אם יש החוק הזה- קולט אביטל: רגע, זה לא משנה, אם האמנה תקועה אז יש לך עוד דרך.

יעקב ששפורטה: אם הם מוכנים לחתום על האמנה אז לא דרוש השינוי בחוק.

יעקב ששפורטה: אני מדברת על שני תהליכים מגבילים.

אלכסנדר קלנטירסקי: יש פרוטוקול משנת 95' סעיף 1 וסעיף 3 – ככה עובדים, ככה עובד משרד החוץ, ככה עובד משרד הקליטה ובקיצור בשנה הזו אף עולה אחד לא קיבל פנסיה.

אלכסנדר קלנטירסקי: למה?

אלכסנדר קלנטירסקי: בתקציב של מדינות כמו אוקראינה, רוסיה, אין פנסיה שלנו, אין.

אלכסנדר קלנטירסקי: אין תקציב, אין כסף.

קולט אביטל: אבל יש פה התקדמות פנטסטית.

אלכסנדר קלנטירסקי: מדינת ישראל צריכה לתת.

אלכסנדר קלנטירסקי: 15 שנה מדינת ישראל לא יכולה לקבל אף סנט אחד ממדינות כאלה.

אלכסנדר קלנטירסקי: אבל יש שגרירויות פה ושם אבל כסף אין.

אלכסנדר קלנטירסקי: יש הרבה שנות עבודה שם.

אלכסנדר קלנטירסקי: אני שם עבדתי 30 שנה.

אלכסנדר קלנטירסקי: נו מה?

מיכאל נודלמן: על זה אנחנו נלחמים עכשיו.

אלכסנדר קלנטירסקי: גם בשנת 2008 לא תהיה פנסיה.

אלכסנדר קלנטירסקי: למה?

אלכסנדר קלנטירסקי: כי ככה עובד משרד החוץ, אם יש לי או אין לי פנסיה אז משכורת יש לי.

מיכאל נודלמן: אלקין ומרינה, אתם הייתם שם, הוא שלח טיוטה איזה התקדמות יש שם?

זאב אלקין: לא מסרו שום דבר.

זאב אלקין: אני אדבר רק על הנושא הרוסי כי זה הנשוא שיחד עם מרינה טיפלנו בו לחרונה כשהיה ביקור של ראש הממשלה.

זאב אלקין: נאמר בצדק שזה נכון שבסופו של דבר זה תלוי בהחלטה של הצד השני והעסק הוא מורכב כי זה לא רק מסגרות דיפלומטיות אלא זה משרדי רווחה במדינות רלבנטיות ופרלמנטים.

זאב אלקין: גם כשחותמים על אמנה לפעמים צריכים להביא אותו לאישור בפרלמנט ולכן כן לחץ דרך פרלמנט והאווירה הידידותית מאד חשובה.

זאב אלקין: עכשיו, במגעים שהיו במוסקבה לפחות לפי מיטב ידיעתי היה שינוי מאד דרמטי בעמדה שלהם מסיבה מאד פשוטה, יש כסף לרוסיה היום מה שלא היה פעם.

זאב אלקין: יש להם עודף תקציבי בגלל המחירים על הנפט ולכן כל חברי הפרלמנט שנפגשנו אתם וזה לא סתם חברי פרלמנט בודדים אלא ראשי הועדה לרווחה שלהם, גם בבית התחתון וגם בבית העליון וגם ראשי ועדות מקבילות הביעו נכונות לקדם את העניין גם באשרור האמנה וגם יותר מזה בלחץ על משרד האוצר הרוסי להקצות לזה כסף כי יחסית במסגרת התקציב הכללי של הפנסיה הרוסית לא מדובר על תוספת גדולה.

זאב אלקין: מה שהם ביקשו מאתנו ואין לנו כרגע, עד כמה שאני מבין, הערכה כזאת, הם ביקשו נתון מאד פשוט בכמה אנשים מדובר, שהם יודעים שקרוב ל- 30 אלף נכון לעכשיו, מקבלים פנסיות לפי המצב הקיים, אלה שעלו משנת 92' והלאה.

זאב אלקין: השאלה שהיתה להם כמה עוד יש.

זאב אלקין: השאלה שהיתה שאף אחד להערכתי לא יודע בינתיים לענות עלייה זה כמה אנשים קיימים שהיו או אזרחי רוסיה או אזרחי ברית המועצות אבל התגוררו בשטח של הפדרציה הרוסית עד ברית המועצות שהם זכאים לפנסיה הרוסית ועדיין לא מקבלים.

זאב אלקין: אם ביטוח לאומי יוכל ביחד עם משרד הקליטה להגיע למספר הזה זה מאד יעזור כי זה יאפשר לתת הערכה תקציבית על איזה סדר גודל תקציב אנחנו מדברים.

זאב אלקין: בהערכות הגסות שעשינו יחד אתם דיברנו על זה שזה כנראה בערך אותו מספר, משהו כמו 30 אלף אבל זו הערכה מאד גסה.

זאב אלקין: ואם פה ביטוח לאומי יכול לעבוד מול המחשב של משרד הקליטה ולהבין על כמה אנשים אנחנו מדברים בהנחה שמשרד הקליטה יש לו את הזיהוי של עיר שממנה בן אדם עלה או לפחות הרפובליקה זה יכול לקדם.

זאב אלקין: מאז שחזרנו, בעקבות העניין הזה החליט משרד החוץ לתת לזה עדיפות גבוהה לטיפול בנושא הזה מול רוסיה כי גם הם הרגישו שיש סיכוי מאד גדול גם לקדם את זה ובעקבות זה התקבל נוסח מהביטוח הלאומי, היו לנו כמה הערות על הנוסח הזה כי חשבנו שכדאי בצורה מפורשת להכניס לשם שגם מישהו שהוא לא אזרח רוסי היום תהיה לו זכות לקבל את הפנסיה הזאת ואז תוקן הנוסח והועבר לרוסים ועכשיו מחכים לתשובה שלם הרוסים.

זאב אלקין: אם עד 15 בינואר לא תגיע תשובה, כי היום אתם יודעים היום רוסיה מדינה מתה על ה- 13 או ה- 14 בינואר אז אם עד 15 בינואר לא תגיע תשובה אני חושב שננסה לזרז את זה גם דרך השגרירה.

זאב אלקין: דיברתי אתה כמה פעמים מאז היא מאד מחוייבת לנושא וגם דרך הפנייה לאותם חברי פרלמנט שאתם עמדנו בקשר כדי שהם יחלצו על משרד הרווחה כי האווירה היתה מאד חיובית והיתה נכונות לקדם את הנושא אנחנו שיעורי בית שלנו עוד לא עשינו כי חסר את הנתון המספרי.

מיכאל נודלמן: אני צריך להגיד שחסר נתון בכל מיני רפובליקות, אף אחד לא יודע כמה אנשים כאלה יש.

זאב אלקין: אז יכול להיות שחשוב שביטוח לאומי ביחד עם משרד הקליטה יפלחו את כלל העולים לקבוצות כי זה מאד יקל על המשא ומתן.

יעקב ששפורטה: למשל, לטבייה ביקשה נתונים ושלחנו לה כי יש לנו.

יעקב ששפורטה: לגבי רוסיה זו בעיה כי אתה צריך להצביע בדיוק מאיזה עיר ומחוז הגיעו כדי לדעת אם זה בדיוק שייך לרוסיה.

זאב אלקין: אתם בדקתם עם משרד הקליטה אם זה אפשרי עקרונית?

יעקב ששפורטה: כן, בדקנו וביקשנו.

מרינה סולודקין: כיושבת ראש אגודת הידידות ישראל – בלרוס, את עניין הפנסיות מבלרוס, אני מכניסה לכל משא ומתן שלי ומפגשים שלי עם השגריר של בלרוס.

מרינה סולודקין: עכשיו אתם יודעים שבלרוס קצת בבדידות בגלל המצב הפוליטי שם, והם מאד היו רוצים להביא את הדיליגציה של חברי הפרלמנט הבלרוסי לכאן, אני אמרתי שזה לא כל כך פשוט לעשות ודיברתי במשרד החוץ ואמרו לי שאחת הדרכים לעשות זאת, זה דרך האמנה של איגוד יוצאי בלרוס, אבל חברי קבוצת הידידות ואני אמרנו בצורה ברורה מאד לשגריר שדבר ראשון שאני אדבר בכנסת שאנחנו נוסעים לביקור ושבביקור הזה העניין הראשון מצידנו זה הפנסיות מבלרוס.

מרינה סולודקין: מה שאני חושבת שאנחנו זקוקים אולי לקוקוס של חברי הכנסת שהם ראשי קבוצות הידידות עם חבר העמים, אנחנו גם צריכים לראות מי עומד בראש איזה עבודה ואולי לתכנן שיתוף פעולה שזה יהיה מול כל המדינה.

מרינה סולודקין: מול קזחסטן ועוד ומה שאני אמרתי עכשיו שאחרי הפעילות שלנו, של מיכאל ושל ברונפמן לשעבר ושל כל מי שעובד מול משרד החוץ והעזרה שאנחנו מבלים מביטוח לאומי ושאנחנו התחלנו לדבר על זה אולי נחשוב גם על יוזמות תקשורתיות ,גם בעיתונות אנחנו היינו מופתעים כשהגענו לרוסיה שהם מבינים שם בפדרציה ובסובייט וגם בדומה שיש להם חוב לאזרחים לשעבר של רוסיה שגרים בישראל ולא כל כך התעשרו וגרים בעוני, יש להם חוב מוסרי וברית המועצות זה עדיין עובד שיש חוב מוסרי.

מרינה סולודקין: אז אני חושבת שאנחנו צריכים לפתח ולתכנן יוזמות מתוחכמות איך להגיע לתקשורת של המדינות האלה.

מרינה סולודקין: זו גם דרך המחשבה שלך משום שאתה בקיא ואתה יכול לספר לנו מה אתה מתכוון לעשות בתקשורת של אזרבייג'ן.

מרינה סולודקין: מה שקורה במשרד החוץ ובביטוח לאומי אז אני מציעה ליושב ראש אולי פעם בחודשיים שתהיה ישיבת המליאה אבל מה שחסר לי זה תיאום, החלפת מסרים בינינו בנושא מה אפשר לעשות מול שגרירויות ומול התקשרות בארצות המוצא ואני חושבת שזו משימה גדולה ובטח שכולנו גם חברי קואליציה וגם חברי האופוזיציה צריכים להפעיל לחץ על ראש הממשלה ושרת החוץ שהם הבטיחו והם צריכים לקיים.

יוסף שגל: אדוני היושב ראש, אני חוזר ואומר שהשטח שבו אנחנו עובדים הוא שטח מאד ספציפי כי זה דברים שונים.

יוסף שגל: אני מכיר את עבודת הועדה, אוקראינה לוקחת המון זמן, שנים.

יוסף שגל: אני מכיר המון שנים את הסיפור של הפנסיה מאוקראינה.

יוסף שגל: אני יודע איפה אנחנו עומדים היום ולדעתי אלו אותן תוצאות.

יוסף שגל: בגרוזיה זה מצב אחר, בלטביה מצב אחר.

מרינה סולודקין: אבל פרסמנו בתקשורת שלאזרבייג'אן יש חוב לאזרחי מדינת ישראל, שהגיעו בגיל מתקדם.

יוסף שגל: עם כל הכבוד לוועדה ולמה שאתם עושים אני גם מתכוון גם למשרד החוץ ולביטוח לאומי אבל עכשיו, ברשותך היושב ראש, כדאי לנו לחשוב ולהחליט פה על איזה שהם כלים או תוכנית או משהו כזה.

יוסף שגל: כולנו רוצים אותו הדבר, לחזק את התהליך ולקבל את התוצאות.

יוסף שגל: זה אנשים שמגיעה להם פנסיה.

מיכאל נודלמן: פה יש חתן וכלה.

מיכאל נודלמן: הכלה רוצה והחתן לא רוצה, ואתה לא יכול לעשות כלום.

יוסף שגל: בואו נחשוב על זה ונתכנן את זה ולדעתי צריך להגיע למצב לאיזה שהוא פורמט אחר שכל חודש אנחנו נעשה ישיבה עם האנשים האלה.

יוסף שגל: אז בואו נחשוב ביחד אבל שבסוף הישיבה יהיו תוצאות.

יוסף שגל: ביום ראשון הבא, אני אהיה בבאקו שם מתוכננת לי פגישה עם שר הרווחה ואני יודע שהוא יאמר "נו?, עכשיו הכדור הוא אצלנו", ככה הוא אמר לי בפעם הקודמת.

יוסף שגל: אנחנו ישבנו עם השגריר, ו קיבלנו פרוטוקול שמצד אזרבייג'אן הם מוכנים להיכנס למשא ומתן כדי לחזק את התהליך, הכל כתוב.

יוסף שגל: וזאת אומרת שאפשר בשבוע הבא באופן קונקרטי, אפשר משבוע הבא קצת לחזק את התהליך.

מרינה סולודקין: למה אתה דופק על דלת פתוחה?

מרינה סולודקין: כי את שלב אפס ו- 1 אנחנו כבר עשינו, תביא לשם את האמנה ואז תראה את הפרצוף של הצד השני.

זאב אלקין: אולי בהמשך לדבריו של חבר הכנסת ריבלין, יכול להיות שכדאי לפנות כועדה ליושבת ראש הכנסת כי הרי היא זאת שמנתבת את המשלחות של הכנסת לכל מיני פורומים שבהם יש גם הצבעות ולעדכן את המשלחות שיוצאות אם יש לנו בעיות מול מדינה מסוימת שכאשר יתנהל משא ומתן של תמיכה בנציגים ממדינה כזאת או אחרת ונציגי הפרלמנט אז ידברו על זה.

זאב אלקין: ופה יש מקום לועדה לפנות ולנצל את הכוח שיש.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לסכם את הישיבה.

מיכאל נודלמן: דבר ראשון אני רוצה שכולם יבינו שזו עבודה פרטנית אין לשבת עם כולם, כל מדינה זו מדינה מיוחדת, כל מצב כלכלי הוא מצב אחר, סיפור אחר ויש אצלנו יכולת גדולה כדי לפתור בעיה אבל יש גם צד שני.

מיכאל נודלמן: אני חושב שכל אחד אי אפשר לחייב בן אדם אבל יש פה רשימה של רפובליקות ויש רפובליקות שאף אחד שם לא עובד מחברי הכנסת.

מיכאל נודלמן: יש קזחסטן, אוזבקיסטן.

מיכאל נודלמן: אנחנו צריכים להקים איזה פורום של מי שעובד קונקרטי באיזו מדינה ולקיים פגישות יותר קרובות.

מיכאל נודלמן: דבר שני, אני לא רוצה שרוברט יצא מפה עם הרגשה שמישהו בצד פוליטי לא רוצה.

מיכאל נודלמן: זה לא שאני לא רוצה, אני לא רואה בזה תועלת.

מיכאל נודלמן: זה עוד פעם אני אומר, זה דבר פרטני, כל אחד צריך לעבוד בכיוון שלו ואין סטנדרט עבודה אחד.

מיכאל נודלמן: אחד עובד דרך השגריר, השני עובד דרך הפרלמנט, שלישי משהו אחר.

מיכאל נודלמן: הם עובדים דרך הדומה, כל אחד עובד בדרך שלו.

מיכאל נודלמן: אני חושב שפה צריך להיות תיאום עם משרד החוץ ועם הביטוח הלאומי.

מיכאל נודלמן: אנחנו חברי כנסת אבל הם גורמים ממשלתיים והם צריכים לקדם נושאים כאלה.

מיכאל נודלמן: אני רואה היום שיש הבנה מצד משרד החוץ ומצד הביטוח הלאומי לעשות ביחד ואני מבקש מכולם מי שעובד עם איה מדינה להקים קשרים כמו שצריך עם משרד החוץ ועם הביטוח הלאומי, הם רוצים את זה, וזה לא הסיפור שהיה שנתיים לפני אלא סיפור אחר.

מיכאל נודלמן: אנחנו מכירים אחד את השני, אנחנו והם ידועים מה אנחנו רוצים, הם יודעים שאנחנו רוצים לעשות את זה מהר אבל אפשר להתקדם בזה.

מיכאל נודלמן: אני מבקש ממשרד החוץ במה שקשור לאוקראינה לא בגלל שאני שם בגלל זה שיש איזה בעיות שם, יש איזה התקדמות, אני אדבר בערוצים מסוימים ואתם בערוצים מסוימים, אנחנו צריכים להגיע לאיזה הבנה כדי לחזק אחד את השני, את כל הגישות שלנו.

מיכאל נודלמן: ככה אני חושב צריך לעבוד עם כל המדינות בהן אנחנו רוצים להתקדם.

מיכאל נודלמן: יש תשתית טובה עם משרד החוץ ועם הביטוח הלאומי.

מיכאל נודלמן: הכל לא תלוי בנו אבל אם אנחנו רוצים אז נעשה.

מיכאל נודלמן: אני מבקש מכולם ליצור קשרים עם משרד החוץ ועם הביטוח הלאומי.

מיכאל נודלמן: חברים, אני צריך לסיים את הישיבה כי עכשיו בועדת כנסת אנחנו צריכים להעביר את חוק ניצולי שואה ואני צריך לדבר שם.

מיכאל נודלמן: תודה רבה לכולם.