ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 255, 2006-12-24 13:05

יעקב ליצמן: אנחנו עוברים לפרק ד' – עובדים זרים, סעיפים 16 ו-17.

ראובן ריבלין: האם ההסדר הוא בכלל או רק לגבי החקלאות?

קריאה: לגבי כולם.

איתי עצמון: פרק ד': עובדים זרים.

איתי עצמון: 16.

איתי עצמון: תיקון חוק שירות התעסוקה בחוק שירות התעסוקה, התשי"ט-1959 – (1) בסעיף 62, אחרי ההגדרה "בעל תפקיד בכיר בעסק" יבוא: "הממונה – כהגדרתו בחוק עובדים זרים".

איתי עצמון: (2) בסעיף 65 – (א) בסעיף קטן (א) – (1) האמור כי יסומן בפסקה (1) ובה, "שקבע בהיתר" יבוא "ורשאי השר לקבוע בהיתר כי לשכה פרטית תפעל בעניינם של עובדים זרים ומעבידיהם, אף שלא בקשר לתיווך עבודה כאמור, בתנאים כפי שיקבע בהיתר".

איתי עצמון: (2) אחרי פסקה (1) יבוא: "(2) השר, בהסכמת שר האוצר ובאישור ועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת, רשאי לקבוע כי לא יינתן ללשכה פרטית היתר כאמור בפסקה (1), אלא אם כן המציאה ערבות בנקאית או ערובה מתאימה אחרת להבטחת מילוי חובותיה לפי חוק זה וכן להבטחת מילוי חובותיה כלפי עובדים זרים לפי כל דין או הסכם (בפסקה זו – ערובה).

איתי עצמון: קבע השר כאמור, יקבע הוראות לעניין הערובה, ובין השאר, הוראות בדבר סוג הערובה, תנאיה, סכומה, חילוטה והשימוש בכספי החילוט.

איתי עצמון: תקנות לפי פסקה זו יכול שיחולו על כלל הלשכות הפרטיות או על סוגים של לשכות פרטיות, ורשאי השר לקבוע הוראות שונות לסוגים של לשכות פרטיות".

איתי עצמון: (ב) בסעיף קטן (ב), בפסקה (1) במקום "בתיווך עבודה" יבוא "וכן לקבוע בהיתר חובת מסירת מידע לממונה, בקשר להעסקתם של העובדים הזרים, לרבות בדבר תנאי העסקתם.

איתי עצמון: (ג) אחרי סעיף קטן (ב) יבוא: "(ג) השר רשאי לקבוע הוראות ותנאים בבר חובת לשכה פרטית לשלם לעובד זר שהלשכה הפרטית פעלה בעניינו בתיווך עבודה בהיותו מחוץ לישראל ואשר לא עבד בשנה הראשונה שלאחר הגעתו לישראל, או בחלק ממנה, תשלום בעד התקופה שבה לא עבד כאמור.

איתי עצמון: תקנות לפי סעיף קטן זה יכול שיחולו על כלל הלשכות הפרטיות או על סוגים של לשכות פרטיות, ורשאי השר לקבוע הוראות שונות לסוגים של לשכות פרטיות.

איתי עצמון: (3) סעיף 69ב שכותרתו "אגרות" יסומן 69א1".

איתי עצמון: 17.

איתי עצמון: תיקון חוק עובדים זרים בחוק עובדים זרים, התשנ"א-1991 – (1) אחרי סעיף 1ז1 יבוא: 1ז2.

איתי עצמון: "חובת לשכה פרטית בענף החקלאות" (א) בסעיף זה – "חובת מעביד כלפי עובד זר בענף החקלאות" – חובת מעביד כלפי עובד זר, המועסק על ידו בענף החקלאות, שהיא אחת מאלה: (1) החובה לתשלום שכרו של העובד הזר במלואו, ובכלל זה החובה שנקבעה לפי הוראות סעיף 1יד(ב3).

איתי עצמון: (2) החובה להסדיר ביטוח רפואי לעובד הזר לפי הוראות סעיף 1ד.

איתי עצמון: (3) החובה לתשלום פיקדון לפי סעיף 1יא.

איתי עצמון: "חוק שירות התעסוקה" – חוק שירות התעסוקה, התשיט-1959.

איתי עצמון: "לשכה פרטית", "תיווך עבודה" – כהגדרתם בסעיף 62 לחוק שירות התעסוקה.

איתי עצמון: "לשכה פרטית" – לשכה פרטית העוסקת בתיווך עבודה בענף החקלאות, שנקבע לגביה בהיתר מיוחד לפי סעיף 65(א)(1) לחוק שירות התעסוקה, כי היא תטפל בעניינם של עובדים זרים אף שלא בקשר לתיווך עבודה.

איתי עצמון: (ב) חובת מעביד כלפי עובד זר, בענף החקלאות, תחול גם על לשכה פרטית, הפועלת בעניינו של העובד הזר, בהתקיים אחד מאלה: (1) העובד הזר דרש, בכתב, מהמעביד, למלא את החובה, מסר ללשכה הפרטית הודעה בכתב ולפיה מסר את הדרישה האמורה, והחובה לא מולאה על ידי המעביד עד תום 21 ימים ממועד מסירת ההודעה.

איתי עצמון: דרישה והודעה כאמור יכול שיימסרו גם על ידי ארגון עובדים כאמור בסעיף 7 לחוק שכר מינימום התשמ"ז-1987, או אם העובד הזר הסכים לכך – על ידי ארגון העוסק בקידום זכויותיהם של עובדים זרים.

איתי עצמון: (2) מפקח כאמור בסעיף 6 או עובד המדינה שהממונה הסמיכו לעניין זה, מסר ללשכה הפרטית הודעה, בכתב, כי בידיו מידע ולפיו המעביד לא מילא את החובה כלי העובד הזר, והחובה לא מולאה בידי המעביד עד תום 21 ימים ממועד מסירת ההודעה.

איתי עצמון: (3) העובד הזר הגיש תובענה בשל אי מילוי החובה נגד המעביד ונגד הלשכה הפרטית, גם אם לא נמסרו קודם לכן דרישה או הודעה בהתאם להוראות פסקה (1) או (2), והחובה לא מולאה בידי המעביד עד תום 21 ימים מיום מסירת התובענה ללשכה הפרטית.

איתי עצמון: (ג) (1) על אף האמור בסעיף קטן (ב), לא מילא מעביד את חובתו כלפי עובד זר והציעה הלשכה הפרטית הפועלת בעניינו של העובד הזר, עבודה חלופית לעובד הזר, לא תחויב הלשכה הפרטית בחובת המעביד כלפי העובד הזר אם סירב העובד הזר סירוב בלתי סביר לעבודה החלופית והמשיך לעבוד אצל המעביד שלא מילא את החובה כאמור.

איתי עצמון: (2) השר רשאי לקבוע הוראות לעניין אופן מתן הצעה לעבודה חלופית בידי לשכה פרטית לי סעיף קטן זה, ולעניין אופן סירובו של העובד הזר.

איתי עצמון: (3) בסעיף קטן זה, "סירוב בלתי סביר" – סירוב שהממונה או עובד המדינה שהוא הסמיכו לכך, קבע כי הוא בלתי סביר.

איתי עצמון: (2) בסעיף 1יד(1) אחרי פסקת משנה (ב1) יבוא: "(ב2) חובת המעביד לנהל רישום של שעות העבודה של עובד זר וימי היעדרותו, בשפה שהעובד הזר מבין ובשפה העברית וכן חובת המעביד, לקבל אישור בכתב מהעובד הזר על נכונות הרישום כאמור ולמסור העתק ממנו לעובד הזר ולאדם אחר שעליו יורה הממונה, הכול לפי כללים ותנאים שיקבע השר, ובלבד שהוראות לפי פסקת משנה זו לא יגרעו מזכויותיו של העובד הזר לפי כל דין.

איתי עצמון: "(ב3) לעניין מעביד שלא קיים את חובותיו לפי פסקת משנה (ב2) – חובת המעביד לשלם לעובד הזר שכר שיחושב לפי היקף עבודה העולה על משרה מלאה, אף אם היקף העבודה בפועל פחת מההיקף שנקבע כאמור, וכן תשלום פיצוי לעובד הזר בשל אי קיום החובה כאמור, הכול לפי כללים ותנאים שיקבע השר, ובלבד שהוראות לפי פסקת משנה זו לא יגרעו מזכויותיו של העובד הזר לפי כל דין.

שאול מרידור: ברשותכם, יש עוד שתי תוספות.

יעקב ליצמן: האם קראנו את החלק של ההיטל בסך 18 אחוזים?

שאול מרידור: קראתם.

שאול מרידור: ברשותכם, אנחנו רוצים להוסיף עוד סעיף בסוף סעיף 17, סעיף שיהיה סעיף (3) .

שאול מרידור: מדובר בתיקון טעות סופר.

שאול מרידור: בחוק עובדים זרים, בסעיף 1יא, בסעיף קטן (ד), כתוב:

שאול מרידור: בניכוי דמי ניהול של הקרן וצריך להוסיף: "או בניכוי עמלות בשל ניהול חשבון".

שאול מרידור: (3) "בחוק עובדים זרים, התץשנ"א-1991, בסעיף 1יא, בסעיף קטן (ד), אחרי "בניכוי דמי ניהול של הקרן", יבוא "או בניכוי עמלות בשל ניהול החשבון".

שאול מרידור: הפיקדון שמגיע לעובדים הזרים ומנוהל בבנק עד שהם יוצאים מהארץ, מנכים ממנו עמלות.

שאול מרידור: כאשר כתבו את זה דיברו על קרן ולא על חשבון ושכחו לכתוב את דמי ניהול החשבון.

שאול מרידור: כאשר מנהלים חשבון, יש לזה דמי ניהול ולפי החוק היום אי אפשר לנכות את זה למרות שהבנק מנהל את החשבון עבור העובדים.

שאול מרידור: מה שבא לכאן הוא מכלול של דברים ואני אעבור על הנושאים.

שאול מרידור: בעצם מדובר כאן על שינוי שיטת העסקה שמכניס לתוך יחסי העבודה בין המעסיקים לבין העובדים לשכה פרטית שיכולה לעסוק גם בתיווך וגם בדברים אחרים ביחסים בין המעביד לעובד הזר.

שאול מרידור: סעיף 65 בחוק שירות התעסוקה.

שאול מרידור: נכנסת שם גם ערבות שדורשים מהלשכה על-מנת להבטיח את קיום חובותיה וחובות המעביד כלפי העובד בעניין שכר ובעיקר לעניין החקלאות.

שאול מרידור: נכנסת גם חובה של הלשכה לשלם שכר לעובד שנמצא בארץ גם אם אין לו עבודה, וזה נוגע לזכויות העובדים.

שאול מרידור: אם מביאים לכאן עובד שבסופו של דבר לא מתאים, כי מי שהביא אותו התרשל בתפקידו, ואנחנו יודעים מה קורה לו – זה הבטחת שכר בשנה הראשונה.

שאול מרידור: תפקיד הלשכה היא לוודא שהתנאים שניתנו לעובדים הזרים הם תנאים ראויים ואלה שנקבעו בחוק.

שאול מרידור: זו חובת הלשכה מעבר לחובת המעסיק.

ג'ודי וסרמן: זאת חובת המעסיק בענף החקלאות.

שאול מרידור: כן.

שאול מרידור: סעיף 17 הוא רק על ענף החקלאות.

שאול מרידור: יש סעיף שמחייב את הלשכה להיכנס בנעליו של החקלאי במידה שהוא לא שילם את שכרו של העובד.

שאול מרידור: יש פה מנגנון שלם של מתי זה קורה, כאשר מדובר כמובן על כך שהעובד לא סירב לעבודה אחרת, מדובר פה על חובת רישום החקלאי את שעות עבודת העובד, ואם הוא לא עושה כך, יש סנקציה.

שאול מרידור: אלה הדברים שמובאים כאן להצבעה.

שאול מרידור: את סעיף 34 קראנו בפעם שעברה ואני מבין שאין טעם לדבר עליו שוב.

אבשלום וילן: על-פי בקשת היושב-ראש, נפגשנו שי חרמש ואני עם צוות האוצר, עם בועז סופר – שלא יכול היה להגיע, אבל הסיכום אליו הגענו מקובל עליו – ואנחנו הצענו שתקום ועדת משנה מטעם ועדת הכספים, כאשר שנינו מוכנים להיות חברים בה, ואתה היושב-ראש תחליט מי יהיו החברים הנוספים, והיא תשב עם נציגי האוצר לגבי כל שלושת הסעיפים הללו.

אבשלום וילן: כמו שהגענו להסדר בנושא המים, ננסה להגיע להסדר גם כאן.

אבשלום וילן: דיברנו על שלושה חודשים, אבל אנחנו לא עומדים עם סטופר, לגבי הסדר כולל בכל הסוגיות, כאשר בינתיים המודל שיימשך יהיה מודל 2006 שאומץ על-ידי הוועדה לאחר הדיונים עם בועז סופר.

אבשלום וילן: ההיטל יהיה 10 אחוזים ולא יגעו כרגע בנקודות הזיכוי.

אבשלום וילן: מה שקיים ב-2006 יהיה ב-2007.

אבשלום וילן: בועז הסביר שזה מאוד חשוב והוא לא יכול באמצע השנה להתחיל להתעסק עם השומות.

אבשלום וילן: כאשר נגיע להסדר, הוא יבוא לוועדה והוועדה תאשר אותו, ואז ירוצו הלאה.

שאול מרידור: סעיף 34.

שאול מרידור: אני דיברתי עם בועז ואני הבנתי שהסיכום מדבר על כך שבעצם ההיטל נשאר 10 אחוזים כמו שהיה בשנת 2006 ונקודות הזיכוי נשארות, 2 ורבע נקודות זיכוי.

שאול מרידור: זה מה שאני הבנתי.

יעקב ליצמן: וגם ההיטל.

שאול מרידור: חבר הכנסת וילן דיבר על שלושה סעיפים.

יעקב ליצמן: הדיון הוא על הכול ביחד וגם על ההיטל של 18 אחוזים.

יעקב ליצמן: אני מבין שאבו וילן הגיש הסתייגות ואנחנו נצביע עליה.

יעקב ליצמן: לכן זה יעלה כהצעת הוועדה.

שאול מרידור: אני מציע שזה לא יעלה כהסתייגות להוראת שעה.

שאול מרידור: שההסדר הזה, גם של 2 ורבע נקודות זיכוי וגם של 10 אחוזים מהצד השני, יעלה כחוק, לא כהוראת שעה ל-2007, ונקיים את הדיונים, ואני מקווה שנגיע למשהו יותר טוב.

שאול מרידור: דיברתי עם בועז וזה מקובל עליו.

אלחנן גלזר: אני רוצה לחדד את נושא ענף הסיעוד.

אלחנן גלזר: אני מבין שסעיף 17 מתייחס בפירוש לענף החקלאות כפי שהוסבר לנו ורציתי לשאול אם סעיף 16 ו-34 נוגעים באיזושהי צורה לענף הסיעוד.

שאול מרידור: 34 – לא.

אלחנן גלזר: אם כן, סעיף 16 – כן.

סטס מיסז'ניקוב: אני מתוודע להסדר הזה פעם ראשונה, אני רוצה לשאול את האוצר וגם את חברי הכנסת, האם ההסדר הזה כולל את כל הענפים או חל רק על החקלאות.

סטס מיסז'ניקוב: אם זה לא כולל את כולם, יש לי מה לומר.

שאול מרידור: עניין ה-10 אחוזים?

סטס מיסז'ניקוב: כן.

שאול מרידור: למעט הסיעוד שיש לו החרגה מההיטל הזה.

שלום בן-משה: אני מבקש להתייחס לעניין החקלאי, לפני שנכנסים לפרטים של הסעיפים השונים.

שלום בן-משה: כל המטרה של שיטת העסקה החדשה ותיקון הסעיפים האלה באה להסדיר פעם אחת ולתמיד באופן חוקי ובאופן רשמי את המצב הנוכחי הקיים.

שלום בן-משה: דה-פקטו היום הלשכות הפרטיות עוסקות בתיווך, בתפעול ובהפעלה של העובדים הזרים בין העובד הזר לבין החקלאי.

קריאה: זה לא נכון.

שלום בן-משה: הגענו להבנה שצריך להסדיר את זה.

שלום בן-משה: זאת אומרת שהלשכות, שעד עכשיו התעלמנו מהן ולא בדקנו אותן, מעבר להיתר, ולא היו להן חובות של ערבות כזו או אחרת, אמרנו שהיא תדע במה היא עוסקת, מה יחסי הגומלין בין העובד לבין החקלאי, ועל מה היא מחויבת, ואת זה אנחנו נבדוק בצורה מסודרת, מעבר להיתר שניתן עד היום.

שלום בן-משה: לכן התיקונים באים לעשות עם זה סדר שהוא גם לטובת החקלאי והוא גם לטובת העובד הזר.

דוד טל: כמה לשכות כאלה קיימות?

שלום בן-משה: במצב הנוכחי, יש היום כ-400 לשכות שעוסקות בזה בדרך כזו או אחרת.

שלום בן-משה: בשיטת ההעסקה החדשה אנחנו קובעים קריטריונים חדשים וכל מי שרוצה לעסוק בזה, כל מי שירצה לקבל רישיון, יעמוד בקריטריונים האלה – יקבל היתר לעסוק בעובדים זרים.

שלום בן-משה: זה פתוח לכל מי שרוצה לעסוק בזה.

דוד טל: איך תוכלו לאכוף את זה על 400 לשכות שכאלה?

שלום בן-משה: אנחנו מקווים שיהיו פחות מ-400.

שלום בן-משה: מכיוון שזה לא הולך לפי מכרז, כל מי שיעמוד בתנאים ובקריטריונים יוכל לקבל רישיון.

ראובן ריבלין: כתוב במקורות "ישן מפני חדש תוציא".

ראובן ריבלין: אני שואל אותך האם דה-פקטו או הדה-יורה שאתה רוצה ליצור, הוא גם קיים דה-פקטו עכשיו.

שלום בן-משה: לא.

ראובן ריבלין: ואתה רוצה לשנות.

שלום בן-משה: כן.

שלום בן-משה: אנחנו מתכוונים לשנות.

ראובן ריבלין: כשאומרים דה-פקטו ודה-יורה, יש לזה משמעות אצל אדם שמבין מה זה דה-פקטו ומה זה דה-יורה.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הדה-פקטו הוא לא דה-יורה, ומה שאתה רוצה לעשות דה-יורה הוא לא דה-פקטו עכשיו.

ראובן ריבלין: כרגע אנחנו נמצאים במצב קיים.

ראובן ריבלין: אתה רוצה לשנות.

ראובן ריבלין: מה קורה בתקופת המעבר?

שאול מרידור: אני לא מבין את השאלה.

שאול מרידור: אנחנו לא מחילים את זה מה-1 בינואר.

שאול מרידור: שיטת ההעסקה נקבעה בישיבת הממשלה כאשר אחת מהן מתחילה באפריל ואחת מהן מתחילה ביולי, למיטב זיכרוני.

שאול מרידור: אלה התאריכים.

ראובן ריבלין: עד אז כל הענפים יוכלו להיערך?

שאול מרידור: כן.

שאול מרידור: ההיתרים לעובדים לא משתנים.

שאול מרידור: זה לא שאני אוסף את כל ההיתרים ומחזיר.

שאול מרידור: כמו שקרה בבניין.

שאול מרידור: יהיה זמן בו העובדים יוכלו להירשם בלשכה מסוימת מתוך הלשכות שיעברו את הליך הרישוי.

שאול מרידור: הרשימה שתתפרסם, תהיה להם תקופה מספיקה כי להירשם בלשכות השונות, אחר כך תהיה עוד תקופה שייתנו לאלה שעוד לא נרשמו בלשכות, ובסוף התהליך הזה מתחילה העבודה יחד עם הלשכות.

שאול מרידור: זה לא קורה ביום אחד.

יעקב ליצמן: אני מבקש שתתייחס גם לקבלנים.

יעקב ליצמן: לבניין.

יעקב ליצמן: קיבלתי מכתב מעורך-דין יעקב נאמן והוא מתלונן על כך שהגעתם להסכם של 2004 שלא יהיו יותר העלאות.

שאול מרידור: היות וההסכם הוא 10 אחוזים, זה בדיוק כמו 2006 ואין בזה שום בעיה.

אורית נוקד: אני חושבת שבסך הכול בסעיף 16 יש איזה פתרון שנראה פתרון חיובי.

אורית נוקד: גם אני שואלת האם זה חל על סיעוד.

יעקב ליצמן: הוא אמר שכן.

אורית נוקד: למרות שיש בה צעד חיובי, לא ברור לי למה זה נמצא בחוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: צריך להשאיר משהו בחוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: אני לא רוצה שיאמרו שזרקתי את הכול.

שלי יחימוביץ': יש מטרה, יש תחולה ויש אחד בסעיף 7.

יעקב ליצמן: לגבי סעיף 7 אני לא בטוח.

יעקב ליצמן: נתווכח על זה.

שי חרמש: הייתי שותף לפגישה עם בועז והסיכום היה ששלושת הדברים נכללים, גם ה-2 ורבע נקודות, גם ה-10 אחוזים, וגם הנושא של הלשכות הפרטיות שכולל בתוכו את 3 אחוזים פיקדון שצריך להפקיד כל חודש.

שי חרמש: אני מתפלא, הדברים סוכמו בהסמכתך, בועז הסמיך אותך לסיים, ולדעתי זה נגמר ביום חמישי.

יעקב ליצמן: אתה חוזר בך?

קריאה: הוא אומר שזה לא כולל את זה.

שאול מרידור: סיפור הלשכות לא רלוונטי לכאן.

שאול מרידור: את סיפור הלשכות נשים בצד.

שאול מרידור: מה שעולה כאן לדיון לא קשור לחלוטין ל-8 ושליש שאתם מדברים עליו.

שאול מרידור: 8 ושליש יעלה לדיון כאשר שר התעשייה יביא תקנות, כי עד אז אי אפשר להפעיל את זה, בוועדת העבודה הרווחה והבריאות של הכנסת.

שאול מרידור: הוא לא קשור לכאן.

שאול מרידור: אפשר להתווכח אם הוא נכון או לא, ואני מוכן לקיים את הוויכוח הזה, אבל הוא לא רלוונטי לחלוטין לוועדת הכספים.

שאול מרידור: אני רוצה להזכיר לנוכחים בחדר הזה ולכל החקלאים, שאני מניח שכולם עובדים לפי חוקי ישראל, שהחוק היום קובע פיצויי פיטורים לעובדים.

שאול מרידור: הדיון הזה, ככל שהוא רלוונטי ואפשר לעשות אותו, ואני מסכים שיהיה דיון ויהיו חילוקי דעות ובסוף הכנסת תכריע, הוא לא מתקיים בוועדה הזאת אלא הוא מתקיים בוועדת העבודה, הרווחה והבריאות של הכנסת בעת ששר התעשייה יביא תקנות, כי אין פה שום תיקון חקיקה.

קריאה: למה לא הפעלת את זה עד היום?

קריאה: כי אתה לא יכול.

שאול מרידור: נמצאת כאן יועצת משפטית של הכנסת והיא תאמר.

עמיקם אבן-חן: בסעיף 16 ישנם כמה דברים שנראים טריביאליים, אבל צריך להתייחס אליהם.

עמיקם אבן-חן: בסופו של דבר יש לזה השפעה על החיים.

עמיקם אבן-חן: לא מדובר בנושא ניסיונה ואיכותה של הלשכה.

עמיקם אבן-חן: מספרים לא משקפים לחלוטין את זכותה של החברה להיות או לא להיות נתונה באינטרס הציבורי.

עמיקם אבן-חן: נהפוך הוא.

עמיקם אבן-חן: יש הוכחה למספרים גדולים בלשכות מסוימות שהן לא נוסדו בדרך הישר, ולכן זה לא ישקף לחלוטין את הזכות להשתתף או לא להשתתף בתחום הזה.

עמיקם אבן-חן: עניין הערבות הבנקאית ונאמר כאן - אבל לא במלים ברורות - שזה יהיה המדד לחסום לשכות מסוימות.

עמיקם אבן-חן: אני רוצה להפנות את תשומת לב הוועדה שזה עלול להיות גם מוקש גדול מאוד מפני שבסופו של דבר אנחנו עוברים לסעיפים כמו חובת הלשכה הפרטית.

עמיקם אבן-חן: המדינה היא שמאשרת לחולה סיעודי להביא מטפל וברגע שמגיע לכאן מטפל על-פי אישור עבור חולה סיעודי מסוים וקרה משהו למעסיק, נוצר מצב שצריך למצוא למטפל מקום עבודה אחר.

עמיקם אבן-חן: לפי זה באים וקובעים בחוק שהלשכה היא שתשלם לו את השכר המלא, אבל מהיכן היא תביא את הכסף הזה?

עמיקם אבן-חן: בחוק היא רשאית לגבות סכום מאוד מוגדר, 2,000 שקלים, ומהיכן היא תביא את משכורת שכר המינימום בשנה הראשונה?

עמיקם אבן-חן: מראש המדינה היא זו שאישרה לחולה הסיעודי והלשכה היא רק מתווכת והיא לא המעסיקה של העובד.

עמיקם אבן-חן: לעניין הערבות, ללשכה אין זכות בחוק לכפות דבר כזה או אחר ולכן יבואו אליה בדרישות די מוצדקות, מפני שבמקום שהמעסיק לא מילא את חובותיו, באים ומשיתים את החובה על הלשכה.

עמיקם אבן-חן: כל הנושא הזה דורש דיון מעמיק מאוד ולא אמירה קצרה.

עמיקם אבן-חן: צריך לרדת לפרטים.

עמיקם אבן-חן: יש גם את הפיקדון החודשי לחולים הסיעודיים ואין לזה שום הסדר.

עמיקם אבן-חן: זה לא יכול לשמש כפיצויי פיטורים בחוק.

עמיקם אבן-חן: מופיע בחוק שזה לא יכול לשמש כפיצויי פיטורים ולכן אין שום הצדקה להשית על החולים הסיעודיים עוד הוצאות.

עמיקם אבן-חן: מחייבים את החולים הסיעודיים לעבוד אך ורק עם לשכות פרטיות, כאשר אם הם לא היו מחויבים בחוק הם היו יכולים לחסוך את העמלות שהם משלמים ללשכות הפרטיות.

רוני שטרן: תודה רבה לחברי הכנסת הנכבדים וליושב-ראש שאנחנו מקווים שנראה אותך כאן גם בעתיד.

רוני שטרן: בענף שלנו אנחנו מעסיקים טבחים ומומחים.

רוני שטרן: יש לנו בענף 7,000 עובדים ישראלים.

רוני שטרן: מדובר במחזור של מיליארד שקלים בשנה, וב-150 מיליון שקלים מיסים ישירים במהלך שנה.

רוני שטרן: בסוף כל חודש אנחנו משלמים את המיסים.

יעקב ליצמן: מה מפריע לך?

רוני שטרן: ירדה האבטלה ב-2.3 אחוזים, כפי שאמר בועז סופר, ובאותו זמן טבח ישראלי אחד לא נכנס במקום עובד תאילנדי.

רוני שטרן: הווה אומר שכמה שהעלו לנו את המשכורות ל-8,000 שקלים מינימום, כמה שרוצים להטיל עלינו את ה-8 אחוזים שהועלו ל-10 אחוזים והתחייבו לחזור ל-8 אחוזים – זה לא פועל בנושא של מסעדות אתניות.

רוני שטרן: אין אף אחד שמכשיר עובדים כאלה, ואני מבקש שלא ייפלו עלינו לא 8 אחוזים ולא 10 אחוזים.

רוני שטרן: בשם ועד המסעדות האתניות אני מבקש שתהיה החרגה לגבי המסעדות, עד שהאוצר או גורם אחר מהממשלה יכשיר עובדים ישראלים.

רוני שטרן: אני מבקש החרגה של המסעדות האתניות ולהגיע למצב של אפס מיסים.

רוני שטרן: בשולי הדברים הייתי רוצה לומר שאני מאוד חרד שכאן דנים בסעיפים וסעיפים קטנים, כאשר מה שקורה כאן מבחינת העובדים הזרים גורם לפשיטות רגל של הענף שלי, של ענף החקלאים, של ענף הפרחים, של ענף המגדלים, בעוד שאנחנו כביכול דואגים לתאילנדים שירוויחו 15 אלף, שיהיה להם הרבה מאוד כסף, ושכחנו לרגע מה תפקידו של האוצר.

רוני שטרן: אני חושב שהאוצר צריך לקבל מיסים מאותם גורמים שהיום פושטים את הרגל והתאילנדים יכולים לקחת הרבה כסף הביתה.

חגית ויינשטוק: אני מצטרפת לטענות ושואלת מהיכן יביאו הלשכות הפרטיות את הכסף.

חגית ויינשטוק: האוצר רוצה שנעשה דבר שהמדינה כביכול כשלה בו.

חגית ויינשטוק: כלומר, אתם לא הצלחתם לפקח על הנושא של העובדים הזרים, ואני כלשכה פרטית אמורה לעשות את זה, לבוא, להודיע לממונה, וקיים פה פרדוכס בשיטה.

חגית ויינשטוק: כלומר, אני צריכה לבוא ולומר שאני הולכת כאילו להלשין על הלקוח שלי שאם אני לא אהיה טובה, הוא הרי יעבור ללשכה פרטית אחרת.

חגית ויינשטוק: אנדרלמוסיה שלמה.

חגית ויינשטוק: היום יש מפקח על הלשכות הפרטיות.

חגית ויינשטוק: יש אגף מלא במשרד התעשייה.

דוד טל: כמה עובדים נמצאים באגף המלא הזה?

קריאה: שניים.

דוד טל: זה אגף מלא?

חגית ויינשטוק: נכון, אז תוסיפו לשם כוח אדם.

חגית ויינשטוק: זה עם 400 לשכות פרטיות שלא כולן פועלות בפועל.

דוד טל: יש שני אנשים על 400 לשכות?

חגית ויינשטוק: כן.

חגית ויינשטוק: דבר נוסף, תתייעצו.

חגית ויינשטוק: אנחנו הגשנו חוות דעת למשרדים הממשלתיים אבל לא קיבלנו שום תגובה עליה.

חגית ויינשטוק: אם אתם רוצים שזה יצליחו, תשתפו אותנו.

חגית ויינשטוק: קיימת חובת התייעצות על-פי חוק.

חגית ויינשטוק: סעיף 60 לחוק שירות התעסוקה, סעיף 6(א), 6(ב) לחוק עובדים זרים.

חגית ויינשטוק: תנצלו אותו לטובתנו.

חגית ויינשטוק: אנחנו לא נוכל לעמוד בזה ואתם תכשילו את השיטה.

חגית ויינשטוק: אין לנו כסף לממן את זה.

ראובן ריבלין: אני חוזר לשאלה שלי.

ראובן ריבלין: אני עד עכשיו לא מבין מה יהיה בתקופת הביניים.

ראובן ריבלין: הרי הם יצטרכו לקבל אישורים לפי קריטריונים וזה דבר חדש.

ראובן ריבלין: מה יהיה עד שתיצרו את הדבר החדש הזה?

חגית ויינשטוק: החובה לא קיימת.

אברהם דניאל: אני שומע את נציגי האוצר, ושמעתי אותם גם בדיון הקודם, ואני שומע את המחשבות שלהם איך לעזור לחקלאים.

אברהם דניאל: אני שואל איפה החשיבה ואיפה המציאות.

אברהם דניאל: אני רוצה להזכיר לכם מה קורה.

אברהם דניאל: אנחנו משלמים אגרה למשרד הפנים על כל עובד, ומשלמים פעם בשנה, 1,185 שקלים.

אברהם דניאל: אנחנו משלמים למשרד התעשייה אגרה בסך 505 שקלים על כל עובד כל שנה.

אברהם דניאל: אנחנו משלמים 10 אחוזים מס מעסיקים.

אברהם דניאל: 8.3 אחוזים הם קרן פיצויים לעובד והבנתי שזה כבר הוחלט והכוונה להפיל גם את זה עלינו.

אברהם דניאל: אני שואל על מי הם ישיתו הלשכות הפרטיות את העלויות שלהם?

אברהם דניאל: וזה אנחנו.

אברהם דניאל: כל שקל שהם ישלמו עבור מעסיק שלא שילם, אנחנו נשלם.

ראובן ריבלין: הוא צודק.

אברהם דניאל: האם המטרה שלכם היא באמת לעשות סדר או המטרה שלכם לחסל אותנו?

אברהם דניאל: אני משתמש במלים מאוד קשות.

אברהם דניאל: רבותיי, לא יעלה על הדעת שאנחנו כאן נדאג לתאילנדים אבל לעובדים הישראלים אנחנו לא דואגים.

קריאה: הייתי שמח מאוד אם הייתם דואגים באותה מידה גם לאזרחי המדינה.

אברהם דניאל: את מי לא שמתם עלינו?

אברהם דניאל: אנחנו מטרה?

אברהם דניאל: יש לכם מטרה לחסל אותנו?

אברהם דניאל: אנחנו לא ארגון טרור רבותיי, אנחנו חקלאים שרוצים להתקיים בכבוד מהחקלאות והגיע הזמן שתדעו זאת.

אברהם דניאל: אתם לא מסבסדים את החקלאות.

אברהם דניאל: אנחנו רחוקים מאירופה כי באירופה מקבלים סבסוד בדרכים עקיפות, אבל אנחנו לא מקבלים שום דבר.

אברהם דניאל: אנחנו במצב בו אנחנו רק נותנים ונותנים.

אברהם דניאל: עד לאן אתם רוצים להגיע?

אברהם דניאל: תסגרו את העסק היום, תנו לנו לסגור את העסקים בצורה מסודרת ואל תפילו או תנו כך במכה.

חזקיה ישראל: אני רוצה להתייחס לסעיף 34, העלאת ההיטל.

חזקיה ישראל: היום מועסקים בתעשייה כ-1,500 עובדים זרים.

חזקיה ישראל: עושים ניסיונות להחליף אותם בעובדים ישראלים, אבל הניסיונות לא צלחו.

דוד טל: העובדים הזרים בתעשייה הם מומחים?

חזקיה ישראל: יש 500 עובדים מומחים.

קריאה: הם לא מוגדרים כמומחים.

דוד טל: הם בעלי מקצוע.

דוד טל: לזה התכוונתי.

חזקיה ישראל: אנחנו לא מצליחים להשיג עובדים.

חזקיה ישראל: בסך הכול יש כ-1,500 עובדים זרים והעלאת ההיטל המוצע, פירושו העלאת מס שלא תורם למטרה לשמה זה נאמר.

חזקיה ישראל: לכן אנחנו מתנגדים להעלאת ההיטל הזה וצריך לבטל אותו.

ראול סרוגה: שמעתי את דברי בועז סופר בישיבה הקודמת, אז הוא דיבר על מדיניות הממשלה, על כך שסעיף העלאת ההיטל בא כדי לצמצם את מספר העובדים הזרים.

ראול סרוגה: אני אומר לו ואני אומר לממשלה שהם לא צריכים לשכנע את המשוכנעים.

ראול סרוגה: אנחנו חתמנו על הסכם עם ממשלת ישראל – כמו שהיום בחקלאות אתם רוצים לחתום – לפני שנתיים, בדצמבר 2004, כאשר ההסכם הזה מדבר על הפחתת מספר העובדים הזרים.

ראול סרוגה: בספטמבר 2006, לפני שלושה חודשים, הארכנו את ההסכם הזה והוספנו לו תוספת שמספר העובדים הזרים תרד משנה לשנה כאשר ב-2010 היא תעמוד על אפס.

ראול סרוגה: אנחנו, התאחדות הקבלנים, כמה שזה יישמע מוזר, הסכמנו שמכסת העובדים הזרים תרד לאפס בשנת 2010.

ראול סרוגה: סיכמנו על כל התשלומים ועל כל האגרות.

יעקב ליצמן: אמר קודם שאול מרידור שבשנת 2006 זה עלה.

ראול סרוגה: בסך הכול הכללי, גם אם זה עומד על 10 אחוזים, שאול מרידור ובועז סופר יודעים היטב שזה הפרה של ההסכם כלפינו.

ראול סרוגה: "אם יועלה היטל העסקת העובדים הזרים העומד על 8 אחוזים" – זה מה שכתוב בהסכם – "יעשו המשרדים להפחתה נוספת של תנאי הרישיון בהתאם להעלאה בגובה ההיטל".

ראול סרוגה: זאת אומרת, יש כאן כלים שלובים.

ראול סרוגה: אתה מעלה במקום אחד, תוריד במקום אחר.

ראול סרוגה: אומר משרד האוצר שנתנו לנו נקודות זיכוי.

יעקב ליצמן: זאת הסיבה שהסכמתם.

ראול סרוגה: אנחנו לא הסכמנו.

ראול סרוגה: למה הסכמנו?

ראול סרוגה: לא הסכמנו לשום דבר.

יעקב ליצמן: בפעם הקודמת לא שמענו מחאה.

ראול סרוגה: לא הייתה לנו הזדמנות לדבר.

יעקב ליצמן: במהלך 2006?

ראול סרוגה: במהלך 2006 זה שונה ל-10 אחוזים.

ראול סרוגה: הכוונה הייתה שב-2007 זה ירד חזרה ל-8 אחוזים.

יעקב ליצמן: מה שעשו עם החקלאים, עשו אתכם.

ראול סרוגה: כן, אבל לנו יש הסכם חתום ששילמנו עליו ביוקר.

ראול סרוגה: הייתה ביקורת קשה מאוד על התאחדות הקבלנים מצד קבלני ישראל איך הסכמנו לדבר כזה.

ראול סרוגה: שכר העבודה עלה מ-5 דולר לשעה ל-10 דולרים לשעה, ובעצם היום אזרחי ישראל מקבלים את ההשלכות על זה, כי אתם רואים מה קורה עם מחירי הדירות.

דוד טל: לכמה שנים ההסכם?

ראול סרוגה: עד 2010.

ראול סרוגה: ההסכם נחתם בספטמבר 2006.

ראול סרוגה: ההסכם לא מוגבל בזמן.

ראול סרוגה: בשנת 2006 עשינו תוספת להסכם שמדברת על הורדה הדרגתית עד לאפס בשנת 2010.

ראול סרוגה: אנחנו לא נעלה על בריקאדות בגלל 8 או 10 אחוזים, אבל המסר שאני רוצה להעביר לממשלה: תתחילו לעמוד בהסכמים שאתם חותמים עליהם.

יעקב ליצמן: אני מבקש שתעביר אליי את ההסכם.

יעקב ליצמן: אתה יכול להעביר אותו לכל חברי הכנסת.

ראול סרוגה: יש לנו אותו כאן.

ראול סרוגה: דובר על הכשרת עובדים ישראלים, על הקצבה של 40 מיליון שקלים – שום דבר לא נעשה.

ראול סרוגה: דובר על כך שנדבר את המכסות המינימאליות, 12 אלף, 9,000, המספר הולך ויורד כל הזמן – גם בזה לא עומדים.

ראול סרוגה: אנחנו את שלנו עשינו.

ראול סרוגה: שילמנו את הכסף, אנחנו ממשיכים לשלם אותו.

ראול סרוגה: אי-אפשר לגרום עוול לאנשים שמסכימים, ואנחנו מסכימים למדיניות שלכם.

ראול סרוגה: למה להעלות מ-8 ל-10 אחוזים?

ראול סרוגה: מה זה נותן?

ראול סרוגה: נושא נקודות הזיכוי זו אחיזת עיניים.

ראול סרוגה: הרי הכסף הזה מגיע לעובד.

ראול סרוגה: אני יכול לומר לעובד שייתן לי את נקודות הזיכוי שלו?

ראול סרוגה: אני משלם יותר בהיטל והוא מקבל נקודות זיכוי.

ראול סרוגה: נאמר בישיבה הקודמת שזה כנראה מכוח הסכמים בינלאומיים.

ראול סרוגה: אף אחד לא עושה טובה לאף אחד כאן.

ראול סרוגה: רבותיי, יש לנו הסכם חתום.

ראול סרוגה: תעמדו בו.

ראול סרוגה: אם בסופו של דבר יוחלט לעמו על 10 אחוזים, אנחנו נבוא בדברים מול האוצר.

פנינה פירסטון: מכניסים את העובדים הזרים בסיעוד בין כל העובדים האחרים.

פנינה פירסטון: בסעיף 16, ודרך אגב לא נאמר שמדובר בסיעוד ועובדה שחברי הכנסת שאלו אם מדובר גם בסיעוד מפני שהרושם בדברי ההסבר היה שזה רק לחקלאות.

פנינה פירסטון: אני רוצה לומר שנעשים כאן כל מיני דברים שקשורים בנכים וזאת בלי לשתף את הנכים.

ג'ודי וסרמן: בעמוד 2, כתבתי שזה נושא לדיון, לוודא שהנושא לא יוטל בסופו של הדבר על המעבידים של העובדים הזרים בענף הסיעוד.

שאול מרידור: ישבה ועדה בין-משרדית בנושא שינוי שיטת ההפרטה בסיעוד שכללה את כל המשרדים הנוגעים בדבר ואת ביטוח לאומי, גם את הלשכות וגם את הנציגים.

קריאה: היא לא שמעה את הלשכות.

שאול מרידור: הוועדה שמעה גם את הלשכות, גם את המשרדים, גם את קו לעובד, והגישה את המלצותיה לממשלה והממשלה קיבלה את ההמלצות.

פנינה פירסטון: היא שמעה רק את אלה שנוגעים בדבר.

שאול מרידור: למיטב זיכרוני, נציגי הוועדה ישבו אתך פנינה.

פנינה פירסטון: אחרי שהוועדה סיימה את דיוניה.

פנינה פירסטון: ממש יום לפני שחתמתם.

פנינה פירסטון: אצלנו לא מדובר בעובדים אלא בחיים שלנו.

פנינה פירסטון: קחו ממני את העובדת ובעוד שעה אני לא חיה.

פנינה פירסטון: אתם לא יכולים לעשות לנו את זה.

פנינה פירסטון: אתה רוצה שמקצבה בסכום של 3,600 שקלים בחודש, במקסימום, נשלם?

פנינה פירסטון: אנחנו כבר ארבע שנים דו רשים שיפסיקו את המצב הזה והיינו אצל כל הגופים הנוגעים בדבר.

פנינה פירסטון: גם בכנסת העלינו את זה.

פנינה פירסטון: אנחנו לא רוצים להיות עבריינים.

פנינה פירסטון: אם זה לא מספיק, אתם עכשיו הולכים ומעלים את זה.

פנינה פירסטון: כולנו לא משלמים מה שצריך לעובדים הזרים כי אנחנו לא יכולים לעמוד בזה.

פנינה פירסטון: בסכום של 3,600 שקלים בחודש, אני לא יודעת איך משלמים 7,200 שקלים.

פנינה פירסטון: תלמד אותי.

פנינה פירסטון: אפילו לגנוב אני לא יכולה, כי הידיים שלי לא מגיעות לשום מקום.

פנינה פירסטון: אם לא הצלחנו לשלם מ-3,600 שקלים את החובות שלנו, עכשיו הם עוד רוצים שנשלם 2,000 שקלים ללשכות פרטיות ועוד 70 שקלים כל חודש.

פנינה פירסטון: שיאמרו לי מאיפה.

פנינה פירסטון: בנוסף הם רוצים שניתן 300 שקלים לחודש לפיצויי פיטורים לעובד.

פנינה פירסטון: עובדת שעזבה אותי אחרי 3 שנים, אף אחד במדינת ישראל לא חייב לשלם פיצויים לעובד שעזב, ולמה הנכים חייבים?

פנינה פירסטון: באה אליי עובדת לשבועיים, למה אני חייבת לשלם את זה?

פנינה פירסטון: שיגלו לי גם מאיפה, שיגלו לי את הסוד הגדול הזה.

פנינה פירסטון: היו לשכות שהביאו עובדים.

פנינה פירסטון: אנחנו כבר ארבע שנים צועקים שיפסיקו את הסידור הזה.

פנינה פירסטון: הארץ מלאה בעובדים שלא מתאימים לסיעוד ועכשיו רוצים לסגור את השמיים כי הלשכות היו צריכות להרוויח כסף ולא הפסיקו את זה, ואז מה יקרה?

פנינה פירסטון: ישלחו לי 10 או 20 עובדות אבל הן לא יתאימו לי כי הן לא מתאימות לסיעוד, ואז יאמרו לי שאני משוגעת.

פנינה פירסטון: רבותיי, אני לא משוגעת ומגיעה לי איכות חיים.

פנינה פירסטון: אנחנו גם הצענו איך לעשות את זה כך שאף אחד לא יפסיד, שהמדינה תפסיד ושלנו יהיה טוב.

פנינה פירסטון: ישבו אתנו, לא כתבו סיכומים על אף הדרישות שלנו ולא עשו שום דבר, ואז יושבת ועדה ובסעיף 8 של מסקנות הוועדה היא כותבת "למנוע ייקור מנהלי מהותי".

פנינה פירסטון: עם ייקור מנהלי מהותי של 536 שקלים בחודש, זה סכום קטן אולי לאנשים שישבו בוועדה, אבל לא לנו.

פנינה פירסטון: עבורי 536 שקלים בחודש, זה שליש הקצבה שלי כי מבחינת הביטוח הלאומי אני כבר לא נכה אלא אני זקנה וזקנים מקבלים רק 1,500 ומשהו שקלים בחודש.

פנינה פירסטון: איך נחיה כך?

פנינה פירסטון: לפי הוראות סעיף 7 לחוק שוויון לאנשים עם מוגבלות, כל דבר שנוגע בחיים שלנו, חייבים לעשות יחד אתנו ובהתייעצות אתנו כדי שלא תיפגע איכות חיינו.

פנינה פירסטון: אנחנו היינו אלה שיזמנו, היינו הראשונים שהעלינו את הבעיות כי לנו אין פתרון ליום העבודה השבועי בשבוע, אין לנו פתרון לחופש שנתי.

פנינה פירסטון: העובדת שלי חלתה ואני נשארתי חסרת אונים.

פנינה פירסטון: לכל זה אין לנו פתרון.

פנינה פירסטון: ניסינו לדחוף כל מיני סידורים, אבל הלכו ועשו משהו בלעדינו.

פנינה פירסטון: אני לא רוצה לומר אם זה בגלל אוטיזם, אכזריות או סתם אבל אני לא יודעת איך אנשים שאין להם מושג בשטח הזה מעיזים בכלל לנסות לקבוע לנו את מהלך חיינו.

רביב סובל: לגבי הוועדה.

רביב סובל: היא שמעה את כל הגורמים.

רביב סובל: נכון שאת הנכים היא שמעה קצת באיחור, אבל היא שמעה.

ראובן ריבלין: אני לא ידעתי שלא התייעצו עם הנכים.

ראובן ריבלין: תקרא את דברי ההסבר ותראה שדברי ההסבר מתייחסים רק לענף החקלאות.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, הפרלמנט בדברי ההסבר אומר כאילו הדברים האלה לא קשורים לאחרים.

ראובן ריבלין: כל הגישה החדשה, כל השיטה החדשה, כל המסר החדש, כל הרפורמה החדשה, חשבתי שהיא נוגעת רק לחקלאים.

ראובן ריבלין: לכן גם לא שאלו את הנכים.

רביב ס ובל: היו הנציגים של הקשישים וגם הנציגים של הנכים.

רביב ס ובל: המטרה המרכזית הייתה להתמודד עם כל הבעיות שהועלו כאן.

יעקב ליצמן: נניח שהתייעצת, נניח שהם הסכימו, אני לא יודע ואני מקבל את דבריך שהם הסכימו, אבל בכל-זאת, סיעודי זה משהו אחר וצריך לחפש לסיעודי פתרון.

יעקב ליצמן: אני מבטיח לך בשם כל חברי הכנסת כאן שאם תיתן משהו לסיעודי, אנחנו לא נפתח את זה לקטגוריה אחרת.

ראובן ריבלין: יש ביניהם אנשים באמת חסרי ישע.

יעקב ליצמן: רביב, עוד מעט אנחנו עושים הפסקה ותחפש פתרון.

חיים חדד: אני מדבר בשם חקלאי ישראל שמאגד בתוכו מעל 90 אחוזים מהחקלאים.

חיים חדד: הפרנסה שלנו מאוד תלויה בהחלטות שיקבל השולחן הזה, ואם השולחן הזה יקבל החלטות לא נכונות, זו השלכה ישירה על הפרנסה שלנו, ואני אתן כמה דוגמאות.

יעקב ליצמן: כל מה שהגיעו עליו להסכמה, לא מקובל עליך?

חיים חדד: אני לא יודע אם ההסכמה היא ברורה ואני רוצה להבין את העניין.

יעקב ליצמן: יש פשרה.

ראובן ריבלין: הוא רוצה לדעת אם הוא יכול ללכת לוועדת העבודה והרווחה, אם לא אישרת את המבנה החדש.

יעקב ליצמן: אחר כך נעשה הפסקה.

יעקב ליצמן: היום נסיים את כל חוק ההסדרים.

יעקב ליצמן: לא נצביע, אבל נסיים אותו, חוץ מהתחילה, אותו נשאיר.

יעקב ליצמן: בנושא הסיעודי, אני מבקש.

יעקב ליצמן: אנחנו עומדים לצאת להפסקה ואני פונה אל רביב ואל שאול.

יעקב ליצמן: רבותיי, במשך ההפסקה תחפשו פתרון לנושא הסיעודי.

יעקב ליצמן: אני לא יודע איזה פתרון, אבל שיהיה פתרון.

יעקב ליצמן: כפי שאמרתי קודם, אני מבטיח לכם על כל חברי הוועדה שלא ניקח את זה לדבר אחר.

ראובן ריבלין: אם אני צריך סיעודי, אני צריך לעבור דרך הלשכה כדי לקבל את האישור?

קריאה: כן.

יעקב ליצמן: רביב ידבר עם הנכים בהפסקה ויחפש פתרון.

סמדר אלחנני: יש הצעת חוק - ואני מדברת רק על הקשישים שמקבלים גמלת סיעוד והם נעזרים במטפל זר – היא עדיין לא התקבלה שאומרת שהגמלה תגיע ישר למטופל ולא דרך לשכת סיעוד.

סמדר אלחנני: ההפרש בכסף הוא גדול מאוד.

שאול מרידור: המעסיק עדיין נשאר המטופל.

שאול מרידור: הלשכה היא לא מעסיק.

סמדר אלחנני: אבל הפער הוא מאוד גדול בין מה שמקבלים בגמלת סיעוד דרך לשכת הסיעוד לבין מה שביטוח לאומי משלם היא גמלת סיעוד.

ג'ודי וסרמן: הערה אחת כללית.

ג'ודי וסרמן: הצעת החוק שמונחת בפני חברי הכנסת, לכאורה לפי דברי ההסבר הכלליים, אמורה לשנות הסדרים באופן מהותי לרבות את הסדר התחילה שבג"ץ קבע שהוא פוגע בזכויות יסוד והוא בלתי מידתי.

ג'ודי וסרמן: אני מוכרחה לומר שהפכתי והפכתי בהצעת החוק ולא מצאתי ביטוי של הסדר התחילה.

ג'ודי וסרמן: מה שהסתבר הוא שקיימות שתי החלטות ממשלה, האחת לעניין הסיעוד והשנייה לעניין החקלאות, בה ביטלו באופן חלקי לדעתי הסדר התחילה וגם הנהיגו שיטות חדשות שאנחנו שמענו הרבה מאוד מההיבטים שלהן כאן.

ג'ודי וסרמן: רוב ההצעות ששמענו כאן, גם ההתנגדויות – חלק מפנינה, חלק מהחקלאים ואחרים – לא מונחות על שולחן הוועדה אלא מצויות בהחלטות הממשלה שהפצתי בין חברי הכנסת.

ג'ודי וסרמן: מה שכן מופיע בהחלטות כאן אלה סעיפים מסמיכים שמאפשרים לתבוע ערבות בנקאית והסדרים אחרים שבהחלט משליכים על הלשכות הפרטיות חובות לשלם שכר וכולי, והסדרים שלא ברור לנו מתי הם יתחילו.

ג'ודי וסרמן: לכאורה המועד של התחילה יכול להיות ב-1 בינואר, אלא שאין לנו עדיין תקנות בעניין הזה.

ג'ודי וסרמן: תיאורטית זה יכול להיות ב-1 בינואר אם וכאשר יגיעו תקנות לאישור ועדת העבודה והרווחה.

ג'ודי וסרמן: הפצתי בין חברי הכנסת כמה הצעות לשיפור שאנחנו מבקשים שידונו בהם ויחליטו לגביהם.

ג'ודי וסרמן: לגבי הערבות הבנקאית.

ג'ודי וסרמן: שאלה אחת שהעלינו, ופנינו העלתה גם היא אותה, צריך לוודא לקבל איזושהי התחייבות של האוצר או איזושהי התחייבות אחרת בחקיקה לגבי עלויות שכרוכות בתשלום הערבות.

ג'ודי וסרמן: התיקון בסעיף 62 לחוק שירות התעסוקה שמופיע בסעיף 16 חל על כל הענפים, גם על ענף החקלאות, וצריך לוודא שההוצאות שכרוכות בערבות הבנקאית בסופו של דבר לא יושתו על המעבידים בסיעוד.

שאול מרידור: אין לנו יכולת לוודא את זה.

שאול מרידור: המחיר שקבעה הממשלה בהחלטת הממשלה שמונחת לפניכם היא קבעה מחיר מקסימאלי לשירות שניתן לקשישים והוא עומד על 70 שקלים לחודש.

שאול מרידור: המחיר הזה כולל גם את העלות שאמורה להיות דרך הערבות שהיא לא גבוהה, כי בניגוד לחקלאות, שם יש לה אחריות גם על תשלום שכר וכולי, כאן ללשכה אין אחריות כלפי החובות של המעסיק אלא רק של הלשכה שהן הרבה יותר נמוכות.

שאול מרידור: לכן זה כן נמצא בתוך התשלום המקסימאלי.

ג'ודי וסרמן: למה 70 שקל לא בחוק?

ג'ודי וסרמן: למה זה בהחלטת ממשלה?

יעקב ליצמן: אנחנו נצא להפסקה קצרה ואני מבקש שג'ודי תשב אתך ועם רביב יחד עם הנכים.

יעקב ליצמן: אחרי ההפסקה תדווחו לוועדה מה עשיתם ומה החלטתם.

יעקב ליצמן: ג'ודי, מקובל?

ג'ודי וסרמן: כן.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: אנחנו יוצאים להפסקה בת רבע שעה.

יעקב ליצמן: הישיבה נפסקה בשעה 14:15 ונתחדשה בשעה 15:05

יעקב ליצמן: רבותיי, אני מחדש את הישיבה.

ג'ודי וסרמן: הגענו לחלקי סיכומים, לפחות לגבי המעסיקים עובדים זרים בתחום הסיעוד.

ג'ודי וסרמן: אנחנו מפיצים לכם עכשיו נוסח שאני מקווה שחלקו הגדול לפחות מוסכם.

ג'ודי וסרמן: לגבי מעביד בתחום הסיעוד, שזכאי לקצבת שירותים מיוחדים.

ג'ודי וסרמן: אנחנו מדברים על אנשים שזכאים לקצבת שירותים מיוחדים בין בגיל הצעיר ובין כאלה שהגיעו לגיל זקנה, לגיל פרישה, וממשיכים לקבל קצבת שירותים מיוחדים.

ג'ודי וסרמן: הם יוכלו להעסיק עובד זר שלא באמצעות לשכה פרטית ובתנאי שהעובד הזר נלקח ממאגר העובדים הזרים של משרד התעשייה.

שאול מרידור: זאת לא העסקה.

שאול מרידור: השמה שלו דרך העסקה.

קריאה: הוא מקבל את קצבת הסיעוד רק דרך הלשכה.

ג'ודי וסרמן: בסעיף הראשון על השמה לא דרך שירות התעסוקה אלא באופן עצמאי, ולכן בסעיף 2 מעביד עובד זר כאמור לא יחויב לשלם דמי השמה של 2,000 שקלים כי הוא לוקח את העובד בעצמו מהמאגר של העובדים הזרים במשרד התעשייה.

יעקב ליצמן: זאת הקלה.

ג'ודי וסרמן: אכן, זו הקלה.

ג'ודי וסרמן: יש 70 שקלים דמי טיפול חודשיים, והסיכום כאן שמקובל בחלקו לפחות, שמעסיק עובד זר בסיעוד לא ייגבה ממנו סכום העולה על 20 שקלים - זאת אומרת, 50 שקלים יהיו על חשבון הממשלה – אם באמצעות מימון ישיר למשרד התעשייה ואם בדרך אחרת שימצאו לנכון.

ג'ודי וסרמן: בכל אופן, אותו מעסיק עובד זר בסיעוד לא ישלם יותר מ-20 שקלים.

ראובן ריבלין: מה כתוב בצריך עיון?

ג'ודי וסרמן: שני דברים.

ג'ודי וסרמן: רוצים להשאיר את האפשרות להביא עובד זר מחוץ לארץ בכוחות עצמם, כך שלא יהיו שייכים לשום לשכה.

ג'ודי וסרמן: ודבר שני, כפי שאמרתי לכם, רוב הדברים הם לא באמצעות חקיקה אלא בהחלטות ממשלה, והשאלה איך הם ייושמו.

יואב קריים: יש לנו שלוש סוגיות לדבר עליהן.

יואב קריים: סוגיה אחת היא שבמידה והאדם צריך באיזשהו אופן לקחת עובד דווקא מחוץ לארץ, כל הדברים הבעייתיים של ה-2,000 שקלים לא יחולו.

יעקב ליצמן: מה זה דווקא מחוץ לארץ?

יעקב ליצמן: למה?

יואב קריים: חלקם של העובדים שנמצאים בארץ כבר עבדו בסיעוד והלכו משם, ולא כל כך רוצים לחזור אליו.

יואב קריים: הם לא רוצים לחזור לנכים כי זו עבודה קשה.

יואב קריים: הדבר השני הוא שעובד שבא מחוץ לארץ, לפחות בשלבים הראשונים שלו הוא הרבה יותר זול וזה מאוד חשוב לנו.

יעקב ליצמן: הממשלה טוענת שאם יאפשרו לכם להביא עובדים מחוץ לארץ, עם הגבלה או בלי הגבלה, זה לא משנה, אתם תביאו אנשים שהם לא מתאימים.

יעקב ליצמן: זה הטיעון העיקרי.

יעקב ליצמן: אני רוצה לעזור לסיעודיים, אבל יש היגיון בטענה כי אתם הרי לא יודעים את מי אתם מביאים.

פנינה פירסטון: והלשכה יודעת?

יואב קריים: אני מסכים אתך שיש היגיון באמירה של המדינה, אלא שזה מחייב אותנו בסכומי כסף שאין לנו אותם.

יואב קריים: אם המדינה רוצה לעשות הכול בפיקוח מסודר והיא רוצה להביא עובדים ולפקח עליהם בצורה מסודרת, שתאפשר לנו בקצבאות שלנו לעמוד בתנאים שהיא קובעת.

ראובן ריבלין: הבנתי אותך.

ראובן ריבלין: אני מבין את האינטרס שלך ואני מבין גם את תום הלב.

ראובן ריבלין: בא אדם ואומר שאין לו, הוא חייב להביא מישהו כדי שיוכל לשלם עבורו וגם להיעזר בו.

ראובן ריבלין: אני שואל אותך שאלה.

ראובן ריבלין: יכולים היום לעשות שימוש לרעה בציבור הנכים ולהתחיל לומר לנכים שיביאו כל שבוע מישהו אחר.

ראובן ריבלין: תביאו, תפטרו, תביאו, תפטרו.

ראובן ריבלין: כמובן שזה דבר תיאורטי.

ראובן ריבלין: אני שואל אותך משום שאני יודע שאתה יודע לענות את התשובות.

ראובן ריבלין: איך אני מונע את זה?

יואב קריים: בדרך מאוד פשוטה.

יואב קריים: כל הרעיון של הסוכנות שהם רוצים, שהם יפקחו.

יואב קריים: אם הם יראו שהבאתי ופיטרתי, הבאתי ופיטרתי, תפקידם יהיה לשאול אותי שאלות ולפקח.

ראובן ריבלין: אני מציע שאתם תגבילו את העניין הזה, כך שלא יוכל נכה לבקש לקבל רישיון לאחזקת עובד זר אלא פעם אחת בשנתיים.

יואב קריים: ומה הוא עושה אם העובד לא מתאים?

ראובן ריבלין: במקרים מיוחדים יפנה לוועדה מיוחדת.

דוד טל: יכול להיות שמגיע אליו מישהו ואחרי חצי שנה הוא לא מתאים.

ראובן ריבלין: אני אומר לך חלילה, אבל יכול להיות שאימא שלי עליה השלום הייתה סיעודית במשך כך וכך שנים, ואני הייתי רוצה לנצל לרעה, כך שכל שבוע הייתי מבקש בשבילה מישהו אחר שיבוא ואחר-כך הייתי מטפטף אותו לשוק העבודה בישראל ויוצר כך מצב שבמכפלה אתה יכול להביא להצפה של הארץ בעובדים זרים שהם הופכים להיות אחרי שנה בלתי חוקיים כי הם נעלמים ונטמעים בתוך הסביבה.

יעקב ליצמן: האם התוספת כסף בפיצוי יכולה לעזור במשהו כאן?

יואב קריים: זה החלק השני.

יואב קריים: הסעיף השני אומר שייקחו מאתנו 70 שקלים, אבל ייתנו לנו 50 ואנחנו נשלם רק 20.

יואב קריים: זו מטרה יפה אבל אני עוד לא יודע איך הם ייתנו את ה-50.

יואב קריים: אני מכיר את הממשלה ואני לא יכול להגיד שסיכום באוויר שאין בו צינורות, הוא סיכום.

יואב קריים: לכן אני לא יכול לומר שסיכמנו כי אני רוצה לדעת איך הם מעבירים את ה-50 שקלים.

יואב קריים: שנית, למה 50 ולא כל ה-70 שקלים?

יואב קריים: גם ככה אנחנו נמצאים היום במצב שכל נכה שמעסיק עובד זר, עובר על החוק.

יואב קריים: ואני חוזר ואומר את זה בכנסת.

יעקב ליצמן: אם יעלו קצת את קצבת השירותים המיוחדים?

פנינה פירסטון: מה זה קצת?

יעקב ליצמן: אני לא יודע, אני לא עובד ממשלה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להציע לחבריי שני דברים.

יעקב ליצמן: ראשית, אני מציע כן לקבל את ההצעה של הממשלה כפי שסוכם עליה אתכם, על אף שאתם מתנגדים.

יעקב ליצמן: ושנית, להעלות קצת את קצבת השירותים המיוחדים.

פנינה פירסטון: כאשר מביאים עובד זר מחוץ לארץ, משלמים לו 500 דולר בחודש.

יואב קריים: רבותיי, שיהיה ברור ואני אומר את זה שוב לפרוטוקול.

יואב קריים: כל נכה שהיום מעסיק עובד זר, מביא אותו בעצמו, עובר על החוק.

יואב קריים: אפשר למלא את בתי המעצר היום בנכים.

יואב קריים: הקצבה שאותה אנחנו מקבלים כדי להעסיק את העובד הזר נמוכה בחמישים אחוזים מעלותו האמיתית.

יואב קריים: עכשיו באים ומשיתים עלינו עוד הוצאות.

יואב קריים: זה בלתי אפשרי וזה לא הגיוני.

פנינה פירסטון: עובד מהמאגר המקומי בא ואומר שהוא רוצה 700 דולר.

קריאה: לא מגיע לו שכר מינימום?

יעקב ליצמן: רבותיי, אני חייב להתערב כאן ולעשות סדר.

יעקב ליצמן: אתם מייצגים סקטור מסוים שלא שייך אליכם.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, אם יש לכם מה לומר, זה רק לנו ולא להם.

יעקב ליצמן: אני חושב שהאוצר בא קצת לקראתם, ואולי אני אבקש עוד קצת לשפר.

יעקב ליצמן: בעיקרון נדמה לי שאפשר להגיע לפתרון.

ראובן ריבלין: הם אומרים שאין בכוחם הכלכלי לשלם.

ראובן ריבלין: אנחנו לא יכולים לתת יד לחריגה בשכר מינימום.

ראובן ריבלין: יואב אומר בצורה מפורשת שאם הוא לוקח מהמאגר המקומי, הוא צריך לשלם לו לפחות שכר מינימום.

רביב סובל: למען הסדר הטוב.

רביב סובל: צריך לשלם אותו שכר, שכר מינימום, למי שמביא מחוץ לארץ או למי שלוקח מהמאגר בארץ, לפני התיקון הזה ואחרי התיקון הזה.

פנינה פירסטון: אני מציעה לדחות את ההחלטה ולהתנות את מתן ההחלטה בזה שיקיימו אתנו משא ומתן, שיעלו את הקצבה המיוחדת כך שלא נצטרך להיות עבריינים.

יעקב ליצמן: לא, אנחנו לא דוחים.

יעקב ליצמן: (התייעצויות פנימיות).

יעקב ליצמן: הם אומרים שלא יגבו את ה-70 שקלים.

יעקב ליצמן: אנחנו רוצים לעזור לכם, אבל אי-אפשר לבוא עכשיו ולומר הכול.

יעקב ליצמן: ההצעה של הממשלה כרגע סבירה.

יעקב ליצמן: כלומר, ברגע זה הממשלה אמרה שהיא לא תיקח את ה-70 שקלים ולא תחויב ב-2,000 שקלים.

יעקב ליצמן: אם אתם שומעים אותי, זה סביר.

חיים אורון: אם אני מבין נכון, הגזרה שהייתה, בטלה.

יואב קריים: אני אומר שיש לי בעיה מוסרית אמיתית עם מציאות החיים.

יואב קריים: היום, כשאנחנו מביאים עובד מחוץ לארץ, והוא לא מודע לזכויותיו, אנחנו יכולים לשלם לו את מה שיש לנו.

ראובן ריבלין: אתה מבקש מאתנו להפר את החוק, ואנחנו לא יכולים לעשות זאת.

קריאה: הם מנצלים אתכם.

חיים אורון: אנחנו לא יכולים לתת יד להיווצרותו של שוק משני ואני בכוונה משתמש במילה קשה של שוק משני, של שכר נמוך יותר כשהוא פרוץ.

חיים אורון: אתה יודע שאנחנו מדברים על אוכלוסיה מאוד גדולה ומאוד מגוונת ובעיקר על בני משפחותיהם שאלוהים ישמור מה יכול להתרחש פה.

חיים אורון: אל תיתנו לזה יד.

יואב קריים: ודאי שלא ניתן לזה יד.

יואב קריים: אני מסכים אתך, ויש לי בעיה מאוד קשה עם מה שאני אומר לך.

יואב קריים: המצב שייווצר הוא שרוב הנכים לא יוכלו להעסיק עובדים.

חיים אורון: זה לא מצב שונה לעומת המצב הקיים.

שלום בן-משה: מתוך עשרות אלפי העובדים הזרים הלא חוקיים, חלק נכבד מאוד של העובדים הזרים הלא חוקיים באים מתחום הסיעוד וזה משני טעמים: הטעם הראשון הוא כי אין שמיים סגורים, וזה מסיבות ברורות.

שלום בן-משה: הטעם השני שיש להם ביקוש בשוק הישראלי לעבודות שהן לא עבודות סיעוד.

שלום בן-משה: המצב הזה לא יכול להמשיך.

שלום בן-משה: לכן יש לנו עניין לקחת את כל אלה שכרגע הם לא חוקיים ולהכניס אותם למאגר, ולאפשר להם לבחור מתוך המאגר.

שלום בן-משה: יבחרו אחד, שניים, שלושה, ומי שמתוך המאגר לא מתאים, ילך למקום אחר.

שלום בן-משה: על היתר אחד שאני נותן, לפעמים מביאים שבעה ושמונה עובדים זרים שהופכים לעובדים לא חוקיים, כי הוא מגיע אליו, הוא לא מתאים, נופל, עוד פעם הוא מביא ועוד פעם וחוזר חלילה.

שלום בן-משה: אז המעגל הזה הולך וגדל וזה לא יכול להמשיך.

יעקב ליצמן: הבנו את העניין הזה.

יעקב ליצמן: אני מציע שתעלה את הדברים באופן מסודר וביחד.

רביב סובל: נבהיר את הדברים.

רביב סובל: צריך להבין שבסופו של דבר מדובר בחוק מסמיך.

רביב סובל: במסגרת התקנות שאנחנו נביא לאור החקיקה, אנחנו נסדיר שם שמעביד של עובד זר בתחום הסיעוד הזכאי לקצבת שר"ם יוכל לבצע השמה שלא באמצעות לשכה פרטית בתנאי שהעובד הזר נלקח ממאגר העובדים הזרים שיוקם במשרד התעשייה, מתוך המאגר שקיים בארץ.

רביב סובל: כאשר מעסיק מקבל קצבת שר"ם שייקח אדם מהמאגר הזה, לא יצטרך לשאת באותם 2,000 שקלים כי הוא לא ביצע השמה דרך הלשכה.

רביב סובל: לגבי המעסיקים שהם זכאי קצבת שר"ם, הם לא יצטרכו לשאת באותם 70 שקלים והמדינה תדאג או להעביר את ה-70 שקלים האלה אליהם בקצבה על-מנת שיוכלו לשלם את ה-70 שקלים, או שהיא תבצע הסדר אחר דרך משרד התעשייה או דרך אחרת שנבחר.

רביב סובל: אלה שתי האופציות.

רביב סובל: באופן אמיתי הם לא יצטרכו לשאת בנטל הכלכלי של 70 השלים האלה.

ג'ודי וסרמן: בנוסח שהונח בפני חברי הוועדה יש כמה וכמה פעמים הצעה שלנו שיהיה פיקוח פרלמנטארי על התקנות בסעיפים המסמיכים שבחוק ההסדרים.

ג'ודי וסרמן: אנחנו מציעים שכל התקנות – וזה מופיע לאורך התיקונים שהעברנו – יהיו באישור ועדת העבודה, הרווחה והבריאות שזו הוועדה שמפקחת על נושא העובדים הזרים.

ג'ודי וסרמן: בסעיף 17 לחוק ההסדרים יש הסדר שלשכה פרטית תישא בתשלום השכר והטבות אחרות שמגיעות לעובד הזר, אם המעביד לא שילם אותם, וזה אלא אם כן הוצעה לעובד הזר עבודה חלופית במקום אחר.

ג'ודי וסרמן: אנחנו מדברים על מצב שעובד זר נמצא אצל מעביד, מעביד לא נושא בהוצאות השכר שלו או בביטוח או שילם את הפיקדון, ואז בסעיף 17 לחוק ההסדרים, סעיף 1(ז)(2) לחוק העובדים הזרים, על הלשכה הפרטית לשלם את אותם תשלומים.

ג'ודי וסרמן: הסעיף קובע שאם הוצעה לעובד עבודה חלופית אחרת, אזי הלשכה הפרטית לא תהיה חייבת לשלם את אותם תשלומים, ואם הוצעה לעובד עבודה חלופית אחרת והוא סירב לקבל אותה, אז הלשכה הפרטית לא חייבת לשאת בכל התשלומים.

ג'ודי וסרמן: אין כאן אמת מידה על שיקול הדעת של פקיד התעשייה, מתי הסירוב של העובד הוא סירוב בלתי סביר.

ג'ודי וסרמן: אנחנו מציעים להוסיף בחוק שאם הפקיד של משרד התעשייה יוכל לומר שהסירוב של העובד לקבל עבודה חלופית הוא בלתי סביר, ככל שזה נוגע לתנאי העבודה שהוצעו שזה ביחס שונה לגמרי ממה שהיה קודם, או שזה לא עולה בקנה אחד עם כושרו הגופני או מצבו הבריאותי של העובד הזר.

ג'ודי וסרמן: כלומר, אם מאותן סיבות הוא סירב לקבל עבודה חלופית, אז הסירוב יהיה סירוב שהוא לא סירוב שהוא בלתי סביר והוא יהיה זכאי לקבל את התשלום מהלשכה הפרטית כי זה יהיה סירוב כדין.

שי חרמש: בנוסח הזה הלשכה הפרטית הופכת להיות לשכת התשלומים לעובד.

ג'ודי וסרמן: זה לא בסיעוד.

ג'ודי וסרמן: זה בחקלאות.

שאול מרידור: עוד תיקון אחד.

שאול מרידור: בסעיף 17(1)(ג)(1), אחרי המלים "שלא תחול הלשכה הפרטית וחובת המעביד כלפי העובד", צריכות לבוא המלים הבאות: "אכיפה המתחילה ביום שבו הייתה אמורה להתחיל העבודה החלופית שהוצעה לעובד".

שאול מרידור: נשמע כאילו הלשכה לא חייבת כל השנה אלא רק את החלק האחרון של השנה כשהוא עבד אצלה.

שאול מרידור: ברגע שהעובד עוזב את הלשכה ועובר ללשכה אחרת, היא תהיה חייבת רק בתשלומים בתקופה שהוא היה אצלה ולא על כל השנה.

שאול מרידור: זה תיקון טכני.

יעקב ליצמן: אנחנו סיימנו.

עמיקם אבן-חן: נותר העניין של התשלום לעובד הזר בשנה הראשונה וזה לא דבר של מה בכך.

עמיקם אבן-חן: עובד סיעודי מגיע לחולה מסוים ויכול לסיים את תפקידו גם אחרי שבועיים.

עמיקם אבן-חן: לאחר מכן מוצעת לו עבודה אחרת אבל זה יכול לקחת גם זמן ויותר זמן מאשר נרשם.

עמיקם אבן-חן: בזמן הזה אוטומטית הלשכה תצטרך לשלם לו.

עמיקם אבן-חן: מאיפה היא תביא את הכסף הזה?

עמיקם אבן-חן: הגיע עובד תפור למידותיו של עובד סיעודי מסוים ואחר כך צריכים למצוא לו עבודה שמתאימה לו, דבר שלוקח זמן, יכול לקחת שבוע, שבועיים, חודש וחודשיים.

עמיקם אבן-חן: גם לוקח זמן להירשם במשרד הפנים.

עמיקם אבן-חן: כל זמן שהוא לא נרשם כמועסק במקום אחר, הוא יכול לטעון שהוא לא מועסק בכלל.

שאול מרידור: אני אסביר.

שאול מרידור: בשיטת ההעסקה החדשה לא קיים כל סיפור משרד הפנים.

שאול מרידור: הוא עובר דרך כרטיס מגנטי שמתעדכן אוטומטית על-ידי הלשכה ובמשרד התעשייה.

שאול מרידור: אנחנו אומרים בצורה חד-משמעית שלהביא עובד זר מחוץ לארץ זה עסק לא כדאי בשיטה החדשה.

שאול מרידור: קודם כל יעשו הלשכות וימצו את מאגר העובדים שקיים בארץ, ויש לנו כאן עשרות אלפי עובדים זרים.

שאול מרידור: לשם כך אנחנו מייצרים את המאגר.

שאול מרידור: קודם כל המטרה היא לנצל את המאגר הקיים בארץ של העובדים האלה וכן, לשאלתך, בבסיס החישוב של 70 השקלים קיים גם הסיכון הזה שהלשכות יהיו אחראיות לתשלום.

שאול מרידור: דרך אגב, אין חובה לעסוק בתחום הזה אלא אפשר לעסוק בתחום אחר.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: הישיבה נעולה.