ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 82, 2006-12-25 12:00

גאלב מג'אדלה: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

גאלב מג'אדלה: חברת הכנסת מרינה סולודקין הביאה לנו הצעה לסדר היום.

מרינה סולודקין: אני מודה מאוד ליו"ר הכנסת דליה איציק וליו"ר הוועדה, חה"כ גאלב מג'אדלה, שיש לנו דיון.

מרינה סולודקין: פתאום קראתי בעיתון שיש לנו עכשיו נוהל חדש, שאלה שזכאים לפי חוק השבות וחיים במדינה ומשתמשים באישור ב1, כאשר הם מגיעים בתום ה-60 חודשים למשרד הפנים אומרים להם: או שאתם נהפכים לאזרחים של מדינת ישראל או שאתם צריכים לעזוב את הארץ כמו עובדים זרים.

מרינה סולודקין: כאשר אני קראתי את זה אני לא האמנתי שבמדינת ישראל מישהו חושב שאנחנו לא זקוקים ליהודים בכל הסטטוסים.

מרינה סולודקין: בגלל שאני ילידת ברית המועצות, אני מכירה את זה שאנשים מכמה מדינות של חבר העמים לא יכולים לחיות עם אזרחות כפולה.

מרינה סולודקין: יש מדינות שאם האזרח שלהם מקבל אזרחות של מדינת ישראל, הוא מייד מאבד את האזרחות של המדינה שלו.

מרינה סולודקין: אני לא מדברת על טורקמיניסטן, אוזבקיסטן וכו'.

מרינה סולודקין: בטורקמיסניסטן, כאשר הרודן היה חי, הגיעו אלי כמה מקרים שבהם הכניסו יהודים שרוצים להגיע למדינת ישראל לכלא.

מרינה סולודקין: במקרה אחד, חייל בצה"ל הגיע לבקר את אמו ומיד מצא את עצמו בבית כלא.

יוסי ביילין: על מה?

מרינה סולודקין: אי אפשר להגיע לטורקמיניסטן באופן ישיר.

מרינה סולודקין: הוא נכנס דרך טורקיה.

מרינה סולודקין: זה היה מספיק להעליל עליו שהוא מרגל, למרות שיש לו אמא שם, ואפילו אזרחות.

מרינה סולודקין: אנחנו לא יודעים מה השלטונות של כל מיני מדינות עושים לאנשים שהם בטוחים שיש להם אזרחות ישראלית.

מרינה סולודקין: אני ראיתי שהבעיה יותר רחבה ממה שאני חשבתי.

מרינה סולודקין: אני יודעת שאברהם פורז, שר הפנים לשעבר, רצה לתת פתרון להורים של חיילים.

מרינה סולודקין: הוא הציע להם את הפתרון של ב1.

מרינה סולודקין: זאת אומרת, שההורים האלה לאחר שנגמר ב1 גם כן צריכים לעזוב את הארץ.

מרינה סולודקין: יש כל כך הרבה אנשים שנמצאים במעמד של ב1, וזה בגלל ששרי הפנים החליטו שהם יהיו במעמד הזה ולא אחר.

מרינה סולודקין: הם מאוד רוצים להיכנס למסלול א ולהיות תושבי קבע או תושבים ארעיים.

מרינה סולודקין: זה כאילו היה פתרון בינוני.

מרינה סולודקין: התקשרו אלי מעיתון ג'רוסלם פוסט, והבנתי שלא מדובר רק על יוצאי ברית המועצות.

מרינה סולודקין: יש בארץ אנשים שעובדים בהיי-טק הרבה שנים, יהודים אמריקנים, שמסיבות אלה ואחרות מעונינים להיות במעמד של ב1, רשיון של עבודה.

מרינה סולודקין: האם אנחנו זורקים אותם?

מרינה סולודקין: האם אנחנו חושבים שלא כדאי להשאיר פה את אלה שעובדים בהיי-טק?

מרינה סולודקין: העולם מאוד קשה ומסובך ולאנשים יש מניעים שלהם.

מרינה סולודקין: אם אומרים שאנשים אחרי 5 שנים לא משלמים מסים, משרד האוצר צריך לחשוב איך האנשים במעמד של ב1 ישלמו מסים.

מרינה סולודקין: הפתרון הוא לא להתנהג אליהם כמו שמתנהגים לעובדים זרים.

מרינה סולודקין: המדינה היא מדינה של כל אזרחיה.

גאלב מג'אדלה: או כמו שמתנהגים לערבים.

מרינה סולודקין: בהרבה מקרים אני יושבת כאן ואנחנו בעלי ברית.

גאלב מג'אדלה: תמיד.

מרינה סולודקין: יש דברים שמפריעים לי בסיפור הזה.

מרינה סולודקין: מישהו יזם את זה.

מרינה סולודקין: אם הוא היה מודע שזאת פגיעה בזכויות של יהודי תפוצות, וגם בכמה קטגוריות של קרובי משפחה של אזרחי מדינת ישראל.

מרינה סולודקין: דבר שני, הנוהל הזה היה מאוקטובר לנובמבר.

מרינה סולודקין: אחר כך, המחלקה המשפטית הקפיאה אותו.

מרינה סולודקין: בכנסת לא ידענו שיש נוהל חדש.

מרינה סולודקין: זה פוגע בכמה דברים: בחוק השבות, חוק הכניסה ובציונות של מדינת ישראל.

מרינה סולודקין: הם יושבים כאן 5 שנים.

מרינה סולודקין: יש בנות יפות, הם יכולים להתחתן.

מרינה סולודקין: אנחנו לא יודעים מה יכול לקרות.

מרינה סולודקין: היהודים האלה יושבים בלי אזרחות, אבל עם אופציה שהם יהיו אזרחים שלנו.

מרינה סולודקין: אנחנו לא יכולים לבטל אותם.

מרינה סולודקין: אני ממליצה למשרד הפנים כאשר הוא עושה שינויים שיש להם השלכות רוחב, לדון בנושאים האלה בכנסת.

מרינה סולודקין: אם לא היה המאמר בעיתון, רק אחרי הגירוש אני יכולתי לדעת שהדברים האלה קורים.

אלי זרחין: אני רוצה להעלות את הסוגיה של 1ב, אותה החלטה שהתקבלה ב-16 באוקטובר 2006, שמבטלת הארכה אוטומטית של 1ב.

אלי זרחין: במעמד 1ב נכללים שני סוגי אנשים.

אלי זרחין: אני אתן דוגמא.

אלי זרחין: נניח שמישהו שאבא שלו יהודי ואמא שלו לא יהודייה עולה ארצה עם הבן שלו, שהוא נכד של יהודי ואזרח ישראלי.

אלי זרחין: ההורים גרושים והאם נשארה ברוסיה.

אלי זרחין: לפי החלטה שהיתה לפני כ-4 שנים וחצי, לחייל ששירת בצבא הישראלי לפחות שנה אחת יש זכות לבקש שאמא שלו תבוא ארצה.

אלי זרחין: יש היום לא מעט אמהות לא יהודיות של חיילים ישראלים, שהגיעו לישראל ונמצאות במעמד 1ב.

אלי זרחין: לאותו בן של יהודי יש סבתא בת 80 שנשארה ברוסיה ואין שם אף אחד בשבילה.

אלי זרחין: מטעמים הומניטריים מדינת ישראל בהרבה מקרים אפשרה להביא את אותה סבתא לישראל כדי שהמשפחה כאן תדאג לה.

אלי זרחין: גם הסבתא הזאת קיבלה מעמד 1ב.

גאלב מג'אדלה: מה שאתה אומר נמצא בהצעת חוק כניסה לישראל.

אלי זרחין: כאשר ה-5 שנים נגמרות, האשרה שלהם נגמרת.

אלי זרחין: עד לחוק החדש אותה אם של החייל תגורש מהארץ.

גאלב מג'אדלה: אבל אנחנו לא יכולים לדון בשני דברים שונים ביחד.

גאלב מג'אדלה: האנשים שנמצאים כאן נדרשו להתכונן ולהכין דיון לנושא שהעלתה חה"כ סולודקין.

ששי קציר: אני רוצה להסביר מה קרה כאן.

גאלב מג'אדלה: האם הנוהל הוא בסמכות של משרד הפנים?

ששי קציר: זה נוהל פנימי.

ששי קציר: כל ההחלטה היתה סביב הנושא של זכאי שבות שבאים רק למטרת עבודה.

ששי קציר: יש אנשים אחרים שנמצאים בכל מיני תהליכים, אבל לא עליהם מדובר.

ששי קציר: אנחנו מזה שנה וחצי, ביחד עם משרד התמ"ת נכנסנו למהלך, כאשר ההחלטה העקרונית שסוכמה עם משרד התמ"ת היא שכל מי שיקבל אשרת עבודה במדינת ישראל יקבל אותה תחת היתר של משרד התמ"ת, וזה כדי שיהיה פיקוח על המעסיקים עצמם.

ששי קציר: זה מחייב גם את מערכת הפיקוח של משרד התמ"ת.

ששי קציר: אנחנו מדברים על קבוצה של זכאי שבות, שקיבלו אשרת עבודה והגיעו לכאן רק למטרת עבודה.

ששי קציר: אגב, את ההחלטות אני קיבלתי ותיקנתי, וזה לא בגלל הכתבה.

ששי קציר: הכתבה הגיעה שבועיים-שלושה אחרי התיקון שאני הוצאתי.

גאלב מג'אדלה: הם אומרים את זה.

ששי קציר: כל זכאי שבות, בלי יוצא מן הכלל, לא ייתקל במצב בו הוא לא יקבל אשרה ויגידו לו לעזוב את הארץ.

ששי קציר: זה לא נכון.

ששי קציר: במקרה הזה אולי הוא לא היה מקבל אשרת עבודה, אבל אשרת מבקר הוא היה מקבל.

ששי קציר: לא התכוונו להוציא את האנשים האלה.

ששי קציר: למי שזכאי שבות ורוצה להגיע לכאן, לעבוד ולבדוק אפשרות לעשות עלייה, יש אשרה מיוחדת שנקראת אשרת א1 שניתנת ל-3 שנים.

ששי קציר: אשרה זו מעניקה זכויות סוציאליות לאותו זכאי, והיא מאפשרת לו גם לעבוד.

ששי קציר: בסוף התהליך הוא יכול להגיד שהוא רוצה לעשות עלייה, והוא נכנס למסלול של עלייה.

ששי קציר: במידה והוא לא רוצה, הוא יכול להחליף את האשרה באשרה אחרת.

ששי קציר: אמרנו, כי מי שבא לצורכי עבודה, המעסיק שלו צריך לדאוג להוציא היתר בכדי שתהיה בקרה גם על המעסיק, וגם כדי שאותו אדם ייכנס למסלול של אשרת עבודה שאורכו 5 שנים, כאשר בתום ה-5 שנים הוא צריך לקבל אישורים מיוחדים בכדי להאריך את האשרה.

ששי קציר: לאחר ההחלטה הזאת קיבלתי טלפונים מאנשים שלא הבינו את ההחלטה.

ששי קציר: אני התרשמתי, שאנחנו לא עשינו עבודה מכינה כראוי, ולכן מיד קיבלתי החלטה להחזיר את המצב לקדמותו בכדי לא ליצור מצב של בלבול בקרב האנשים, וגם כדי לא להגיע לאמירות כמו: הנה הגיעה העת, מסלקים את זכאי השבות וכו'...

ששי קציר: זכאי שבות יכולים להגיע לכאן.

ששי קציר: אם הם רוצים לבדוק אפשרות של עלייה, יש אשרה מיוחדת לכך.

ששי קציר: מי שלא רוצה לבדוק אפשרות של עלייה, יכול להיות מבקר ואני לא מגביל אותו.

יצחק אהרונוביץ': האם אין הגבלת זמן למבקר?

ששי קציר: את זכאי השבות אני לא מגביל.

גאלב מג'אדלה: לגבי מי שרוצה לעבוד היתה החלטה שלי להצטייד בהיתר, אבל אנחנו ביטלנו את זה.

גאלב מג'אדלה: נכון להיום גם מי שרוצה לבוא ולעבוד יקבל אשרת עבודה וימשיך לעבוד.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לכם, שאנחנו נידרש לזה באיזשהו זמן.

יוסי ביילין: מה קורה אחרי זה ב-ב1?

ששי קציר: לפי חוק הכניסה, אתה יכול לקבל היתר עבודה עד 5 שנים.

ששי קציר: בתום 5 שנים אתה צריך לקבל המלצה של משרד התמ"ת ושל משרד האוצר, כאשר שר הפנים מאשר את זה.

ששי קציר: יש לנו הרבה מקרים כאלה שאנחנו מאשרים.

ששי קציר: יש אנשים מומחים, ולהם אנחנו מאשרים.

יוסי ביילין: אם הוא מקבל אשרה של מבקר אז אסור לו לעבוד?

ששי קציר: כמבקר הוא לא אמור לעבוד.

ששי קציר: הוא לא מכוסה מבחינת הביטוח וכו'.

ששי קציר: היתר העבודה מקנה לנו את האפשרות לתת רשיון עבודה.

ששי קציר: זה מחייב את המעסיק לתת את כל ההפרשות ואת כל הפיקוח.

ששי קציר: זה היה השיקול.

ששי קציר: אני התרשמתי שלא עשינו מספיק עבודה לעומק, ולכן אני החזרתי את המצב לקדמותו.

יצחק אהרונוביץ': כלומר, אין שינוי.

ששי קציר: נשאר אותו מצב.

דב חנין: מר קציר, אני שמח על כך שאתה נמצא פה איתנו.

דב חנין: אני רוצה לחלוק איתך את התחושה שלי בנושא של המצב הכללי בתחום של האשרות לכניסה לישראל ושהות בישראל.

דב חנין: אני לא מתכוון הפעם לדבר בנושא של ערבים.

דב חנין: אני פונה אליך הרבה בעניינים של ערבים, אבל הפעם אני רוצה לדבר דווקא על יהודים.

דב חנין: אני אומר לך את תחושתי מתוך החומר שמגיע אל שולחני.

דב חנין: אני מבין, שאתם החלטתם לעבור למדיניות של בית שמאי בנושא של כניסה לישראל.

דב חנין: זאת מדיניות לגיטימית.

דב חנין: מותר לנקוט במדיניות כזאת.

דב חנין: מותר להחליט שאנחנו רוצים לאפשר מינימום כניסה לישראל וויזות כניסה לישראל מכל מיני סיבות.

דב חנין: זאת יכולה להיות מדיניות לגיטימית.

דב חנין: עם זאת, יש לפעמים מצבים בהם אני ממש מרגיש שאתם עוברים ממדיניות של בית שמאי למיטת סדום.

דב חנין: יש לפני מקרה של אזרח ישראלי שנישא לאישה מחבר העמים כדת וכדין בחו"ל.

דב חנין: כל מה שאותו אזרח רוצה הוא לחיות עם אשתו בארץ.

דב חנין: במשך שנה וקצת הוא נמצא במסלול ייסורים נורא אתכם.

דב חנין: מבקשים ממנו כל מיני אישורים, הוא משיג אותם ואז אומרים לו שבעצם צריך אישורים חדשים ואין לעניין קץ.

דב חנין: אם אתם רוצים לקבל החלטת מדיניות שאומרת, שאזרח ישראלי ייקח בחשבון מראש שאם הוא מתחתן אם מישהי שאיננה ישראלית הוא לא יוכל לחיות איתה בארץ, תגידו את זה אבל אל תשגעו את האנשים.

דב חנין: בכל מכתב הוא מקבל תשובה ומבקשים ממנו עוד אישורים שמאוד קשה להשיג אותם בארצות חוץ.

דב חנין: יושבת אישה שנשואה לישראלי באוקראינה, הוא יושב בארץ והם לא יכולים לחיות בארץ?

דב חנין: למה?

דב חנין: יש פה הסתכלות באמות מידה של סדום.

דב חנין: אמות מידה של סדום הן חוקיות, אבל אין להן לב.

דב חנין: אין להן שום הסתכלות על האדם שעומד מאחורי כל הטפסים האלה.

דב חנין: אני פונה אליך.

דב חנין: אתה בתפקיד מאוד אחראי, ואני יודע שיש לך רגישות.

דב חנין: אתה בעצם אחראי לגבי הרבה מאוד אנשים על עצם היכולת שלהם לתפקד באופן אנושי.

דב חנין: אם בן אדם לא יכול לחיות עם אשתו בארץ אחרי שהוא התחתן איתה, אז זאת בעיה.

דב חנין: אנחנו לא מדברים כאן על הנושאים שיש עליהם ויכוחים פוליטיים.

דב חנין: אנחנו מדברים על יהודים ולא על ערבים.

דב חנין: אני מציע לך, לבחון את הדברים ולראות האם באמת כל המערכת פועלת עם הלב ולא רק עם הנורמות הפורמליות.

דב חנין: אני אעביר לך את החומר, בכדי שתראה למה אני מתייחס.

גאלב מג'אדלה: ששי, האם מה שאתה אומר חל גם על זכאי שבות שהם מברית המועצות לשעבר?

ששי קציר: על כולם.

גאלב מג'אדלה: אז למה חלק מהם נדרשים לשלם ערבות?

ששי קציר: אנחנו לא דורשים מזכאי שבות לשלם ערבות.

ששי קציר: אין דבר כזה.

מרינה סולודקין: זה קורה לזכאי שבות.

מרינה סולודקין: אנחנו עמוסים בפניות.

מרינה סולודקין: משרד הפנים לא נותן לנו להתעסק בדברים אחרים.

מרינה סולודקין: קרובי משפחה שהם לא יהודים הם 15,000 במספרם.

מרינה סולודקין: כאשר אני הייתי בישיבה אחרת בנוכחות של מנכ"ל המשרד, שמענו על גמלאי שרוצה להזמין חברת ילדות בת 65 והוא צריך לשלם 15,000 שקלים.

מרינה סולודקין: הוא אמר שהוא ייכנס לחובות אם יעשה את זה, כי הוא מקבל קצבת זקנה.

מרינה סולודקין: אתם לא מבינים שלא כל אחד בארץ יכול לשלם ערבות כזאת.

מרינה סולודקין: אני יודעת שאפשר לפנות אליכם, אבל הוא לא יודע.

מרינה סולודקין: הוא עושה חובות ולוקח סכום, ואנחנו לא יודעים איך הוא יסתדר עם זה.

גאלב מג'אדלה: במרכז המחקר שלנו הכינו עבודה.

גאלב מג'אדלה: הם כותבים שם, כי ב-21 בנובמבר 2006 בוטל הליך ניסיוני זה.

גאלב מג'אדלה: לפי משרד הפנים, הוא אמור להתחדש בעתיד, כאשר יוצאו תקנות בנושא והוא יעוגן בתוכן.

ששי קציר: הדבר הזה לא מעודכן בתקנות, ואני חשבתי שצריך לעגן את הנושא הזה בתקנות.

ששי קציר: כמובן שיהיו דיונים ובסופו של דבר נמצא את הדרך.

גאלב מג'אדלה: גם אנחנו מעדיפים שבמקום שזה יהיה נוהל פנימי שנוגע לחיי אזרחים, זה יהיה בתקנות.

ששי קציר: זה יחייב את כולם לדון בנושא הזה ולתת את דעתם.

ששי קציר: ברגע שזה יהיה מעוגן בתקנות, ייטב לכולם.

גאלב מג'אדלה: אני רואה שיצא מכתב למנהלי מחלקות, ראשי דסקים ועובדי מטה, שאומר: "הנחיה זו בטלה ויש לנהוג לפי הנוהל הקודם, נוהל אישור העבודה בישראל, למי שחוק השבות חל עליו ואינו אזרח/תושב ישראלי, שמספרו 530008.

גאלב מג'אדלה: יצוין, כי כאשר ייצאו תקנות בנושא תעוגן הנחיה זו בתוכן".

גאלב מג'אדלה: אנחנו מעדיפים שזה יהיה בתקנות, כדי שהדברים יהיו ברורים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נשמח לסייע לכם.

מרינה סולודקין: גם לבטל את היוזמה המיותרת, שפוגעת בזכות היהודים לחיות כאן.

גאלב מג'אדלה: אבל מר ששי קציר אמר לך, שלא ידוע לו על כך ואין שום חשש כזה שיהודים לא יוכלו לחיות כאן.

מרינה סולודקין: מר ששי קציר הוא איש הגון, אבל אנחנו יודעים שלא בכל הלשכות המצב כזה.

מרינה סולודקין: האנשים אחרי הוראה כזאת נמצאים בבעיות.

מרינה סולודקין: אתה צריך להגיע אלי ללשכה כדי לראות כמה תיקים הנוגעים למשרד הפנים יש אצלי.

מרינה סולודקין: אני יושבת בספרייה.

מרינה סולודקין: זה לא כל הזמן היה ככה.

מרינה סולודקין: ככה היה בזמן סויסה, אחר כך עשה לנו בעיות השר פורז, והתחיל עוד פעם עכשיו.

יחזקאל לביא: אני רוצה לחדד את הדברים שאמרה חה"כ סולודקין.

יחזקאל לביא: ישנם אנשים שהם זכאי שבות, והבדיקות שנעשות על ידי נציגי נתיב לא מגיעות לסיכומן.

יחזקאל לביא: בני המשפחה שלהם גרים פה בארץ, ואז דורשים מהם לשלם את אותם 15,000 שקלים.

יחזקאל לביא: כלומר, גם אנשים שהם זכאי שבות, שתהליך הבדיקה לגביהם לא תם, נדרשים לשלם.

יחזקאל לביא: ישנה אישה שהיא זכאית שבות, היא הגיעה ארצה כעולה אבל לא נותנים לאחותה לבוא ולבקר אותה ודורשים מהאחות שגרה פה בארץ 15,000 שקלים.

ששי קציר: זה כן.

ששי קציר: האדם שהוא זכאי שבות מקבל אשרה ל-3 שנים.

גאלב מג'אדלה: האם אחותה במקרה הזה לא זכאית שבות?

ששי קציר: כן.

ששי קציר: צריך להכיר את המורכבות.

ששי קציר: בסופו של דבר אנחנו מחויבים לבדוק כל מקרה על פי נהלים ועל פי הנחיות שאנחנו מעבירים לאנשים.

ששי קציר: הלוואי שכל המקרים היו מקרים פשוטים ותמימים.

ששי קציר: אנחנו מתמודדים גם עם תופעות אחרות.

ששי קציר: לדוגמא, יש נוהל של חיים משותפים.

ששי קציר: יש לנו עכשיו תופעה שבה עובדות זרות והישראליים מגישים אלינו בקשה של חיים משותפים בנקודת זמן שבה הם רוצים לעשות שינוי כלשהו, או שמישהו מבני המשפחה רוצה חיים משותפים בגמר הרשיון.

ששי קציר: מרינה סולודקין: אתה מערבב מקרים של עובדים זרים עם קרובי משפחה של אזרחים ישראלים.

ששי קציר: אני אתייחס גם לזה.

ששי קציר: אני נותן את הדוגמא הזאת בכדי להראות שהדברים הם מורכבים, וזה מחייב אותנו לבדוק.

ששי קציר: גם כאשר ישראלי מתחתן עם זרה, או ישראלית מתחתנת עם זר, צריך לבדוק.

ששי קציר: לפני שנתיים פתחנו את הנוהל הזה ועשינו שינויים לקולא.

ששי קציר: פחות מחמירים, אבל עדיין זה מחייב לעשות את כל הבדיקות.

ששי קציר: לשולחני מגיעות בקשות שהלשכה לא אישרה, כמו זו של ישראלי שבפעם השלישית הוא התחתן עם זרה מחו"ל בטווח של שנים ספורות.

ששי קציר: בסופו של דבר, אני לא יכול למנוע ממנו את זה ואני מאשר את זה.

דב חנין: אבל יש כאלה שלא נותנים להם את ההזדמנות להתאכזב בפעם הראשונה.

ששי קציר: מחויב לבדוק את כל המסמכים, שאכן מדובר על חיים כנים.

ששי קציר: אני אומר לכם, שיש אנשים שאנחנו מאשרים להם ובמהלך ההליך המדורג אנחנו מפסיקים להם את האישור.

ששי קציר: בזמנו היתה החלטת ממשלה להקים יחידת חקירות במשרד הפנים, על מנת שיוכלו לבדוק את המקרים האלה.

ששי קציר: אני אומר לכם שהיו לנו מספר מקרים בשנה האחרונה, לפני תום ההליך המדורג, בהם היה חדש.

ששי קציר: בדקנו את המקרים, וראינו שהאנשים בכלל חיים בנפרד.

יוסי ביילין: עדיף שיחקרו מאשר ימנעו בכלל.

דב חנין: תחקרו, ואם האדם עבר עבירה תכניסו אותו לבית סוהר.

ששי קציר: אין לי את הכלי הזה.

דב חנין: יש משטרה בישראל.

יוסי ביילין: יש החלטת ממשלה.

ששי קציר: יש החלטת ממשלה שעדיין לא ביטלו אותה.

יוסי ביילין: היא לא מומשה מעולם.

יחזקאל לביא: לא העבירו למשרד הפנים תקנים כדי להפעילה.

ששי קציר: עם הכלים שיש לי אני עושה את הכי טוב.

ששי קציר: להגיד לך שכולם אצלי נוהגים באותה מידה?

ששי קציר: לא.

ששי קציר: כל אחד מסתכל על סוגיה באופן שונה.

ששי קציר: יש לי 450 עובדים.

גאלב מג'אדלה: האם אתה חושב שהחלטת הממשלה הזאת תסייע לך?

ששי קציר: כן.

יחזקאל לביא: אגב, זה קיים בעולם.

גאלב מג'אדלה: אם אתה חושב שזה יסייע לך לדעת את האמת ולא לקפח אנשים, תביא אותה אלינו.

יוסי ביילין: אחרת הוא חייב ללכת לבית שמאי.

יוסי ביילין: אני גם הייתי אומר, שאם אין לי כלי חקירה ואני חושד שמנצלים זאת לרעה, למה שאני אתן להם.

יחזקאל לביא: תקראו את הדוח שאני כתבתי על ארצות הברית בנושא הזה.

גאלב מג'אדלה: אני מוכן, שנביא את ההחלטה הזאת לכאן, נקיים עליה דיון, ונתבע מהממשלה שתיישם אותה.

גאלב מג'אדלה: כל אחד מאיתנו מכיר מקרה, שהגיע אליו בדרך זאת או אחרת.

גאלב מג'אדלה: אני קיבלתי מקרה לפני שהכרתי אותך, ואמרתי שאם אני אראה את ששי קציר אני אתלה אותו.

ששי קציר: אותי תולים כל יום.

גאלב מג'אדלה: באה לפה רוסייה חתיכה בת 32 נשואה ליהודי בן 70, ולא רוצים להאמין להם שהם נשואים.

גאלב מג'אדלה: היא לא רוצה כלום ואומרת שאחרי מותו היא עוזבת את הארץ.

גאלב מג'אדלה: כתוב הסכם אצל עורך דין שהיא לא תקבל כלום בירושה.

גאלב מג'אדלה: הלכתי לחדרה לשני חברים ותיקים שלי וביקשתי מהם לבדוק את הנושא הזה.

גאלב מג'אדלה: הזוג הזה הולך לכל מקום ביחד.

גאלב מג'אדלה: היא רוצה להביא את הבן שלה מרוסיה.

גאלב מג'אדלה: חזות אמר לי, שלא מאמינים להם.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לו, תחקור את זה.

דבי גולד: אני רציתי להצטרף לדברים של חבר הכנסת חנין מכמה היבטים.

דבי גולד: האגודה חוזרת ואומרת הרבה שנים, שהרבה מן הבעיות האלה נובעות מהבעיה הבסיסית שאין מדיניות הגירה כוללת והדברים מוסדרים בנהלים שונים ומשונים כל הזמן.

דבי גולד: זה יוצר את הרצף של בעיות מן הסוג הזה.

גאלב מג'אדלה: תזמו חבילה מסודרת, רצופה וטובה, ואנחנו נהייה מוכנים לקדם את זה.

דבי גולד: אני מאוד מקווה שלא נצא מהדיון הזה כאשר האמירה הסופית בו תהיה, שצריך להתמקד במקרים שמנצלים לרעה את האשרות ואת החוק, כי לא זה העניין.

דבי גולד: כל חברי הכנסת שפה והאגודה מקבלים אינספור פניות על נהלים קיימים, שמתייחסים לאזרחים ותושבים ישראלים שבני המשפחה שלהם לא יכולים להיכנס לארץ בגלל נהלים מאוד מוקשים וקריטריונים נוקשים.

דבי גולד: אין לזה שום קשר לניצול לרעה של החוק.

דבי גולד: אני רוצה לתת דוגמא, כדי להמחיש את הדברים.

דבי גולד: ישנם נהלים שקובעים, שאם זוג, יהודי ואשתו שאינה יהודייה, עולה מכוח חוק השבות ולאישה יש בן מנישואים קודמים שהוא קטין, כדי שהוא יבוא לארץ הוא צריך לעמוד בקריטריונים מאוד נוקשים, כמו שלאם יש אפוטרופסות בלעדית.

גאלב מג'אדלה: מה שסיפרתי זה עוד יותר חמור.

גאלב מג'אדלה: אני ראיתי גם את האמא וגם את האבא.

גאלב מג'אדלה: האבא בוכה ואומר שאין לו חיים בגלל הבן.

דבי גולד: אלה נהלים קבועים, שהמון אנשים נתקלים בהם.

ששי קציר: מה את מציעה, שנעזור לבן הזוג לחטוף את הילד?

דבי גולד: אני לא אומרת לעזור לחטוף.

דבי גולד: יש פה רשימה של קריטריונים קשים.

דבי גולד: לפעמים שולחים למצוא את האבא, כאשר היא לא יודעת מי האבא.

דבי גולד: המעמסה היא אדירה.

דבי גולד: אם הילד רצה להישאר לסיים ללמוד בחו"ל, הוא כבר לא עומד בקריטריון.

מרינה סולודקין: נניח שהאבא ברח מרוסיה למולדובה.

יחזקאל לביא: מקרים כאלה הם בעיה, כיוון שחייבים את הסכמת האב.

דבי גולד: גם כאשר יש הסכמת אב וגם כאשר היא מוכיחה שהיא לא מוצאת את האב, עדיין יש המון קשיים.

יחזקאל לביא: ברגע שהיא מוציאה צו של בית משפט, אז אין לה בעיה.

ששי קציר: אני אתן לך דוגמא, משהי לא היתה במדינה במשך 10 שנים...

דבי גולד: אתה נותן לי מקרים קיצוניים.

ששי קציר: אני נותן לך דוגמא של דברים שאנחנו מתמודדים איתם.

ששי קציר: במשך 10 שנים הילד היה אצל אביו.

ששי קציר: היא הגיעה לכאן, שהתה כאן תקופה בלתי מבוטלת כבלתי חוקית, הכירה ישראלי, התחתנה ולאחר 13 שנה שלא ראתה את בנה היא מבקשת שהוא יהיה בן נלווה.

יוסי ביילין: מה זה בן נלווה?

ששי קציר: להביא אותו לכאן שיחייה בישראל לצדה.

יוסי ביילין: למרות שאין לו זכות לפי כוח השבות.

ששי קציר: אין לו שום זכות.

ששי קציר: כל השנים הוא גדל במדינתו עם משפחתו, ועכשיו היא מבקשת להביא אותו.

ששי קציר: האם את היית מביאה אותו לכאן?

דבי גולד: זאת הדוגמא הבאה שרציתי לתת.

דבי גולד: נניח שמגיעה אישה שהתחתנה עם אזרח ישראלי ויש לה בן שחי בחו"ל, וכשהוא בוגר הוא רוצה לבוא ולחיות עם אמא שלו.

דבי גולד: יכול להיות שזה בן 19 שרוצה לבוא ולחיות עם אמא שלו, ויכול להיות שזה בן אדם בן 40 שרוצה לבוא ולטפל באביו הקשיש שחי פה בארץ.

דבי גולד: לאדם הזה אין אפשרות לקבל אשרה ולחיות בישראל, בגלל שאתה לא מוכן לראות בן נלווה.

ששי קציר: אני אעזור לך לגבי חוק השבות.

ששי קציר: לגבי חוק השבות, אנחנו מאפשרים לנינים קטינים להגיע עם הוריהם שהם זכאים.

ששי קציר: נין בגיר הוא לא זכאי על פי חוק השבות.

ששי קציר: המקרה עליו את מדברת לא נוגע לחוק השבות.

ששי קציר: מדובר על מישהו בגיר שרוצה להיכנס.

ששי קציר: אנחנו לא נאפשר זאת.

ששי קציר: את צודקת.

ניקול מאור: אני מבינה, ששר הפנים בודק את השאלה של ילדים נלווים מחדש.

ניקול מאור: אני רוצה לדעת איפה זה עומד לגבי ילדים שהם קטינים, ו מה המדיניות כרגע לגבי ילדים שתקועים בחו"ל.

מרינה סולודקין: להפריע.

מרינה סולודקין: לבן 14 מפריעים להגיע לכאן.

ניקול מאור: יש לנו מקרים של ילדים בני 15, ועדיין מעמידים ערבות של 40,000 שקלים.

ניקול מאור: רציתי לשאול גם על המדיניות לגבי ביקור.

ניקול מאור: השאלה השנייה, היא לגבי גובה הערבויות של קרובי משפחה.

ניקול מאור: גם אנשים שאינם זכאי שבות, בנים בגירים שרוצים לבקר, צריך להעמיד לגבם ערבויות מאוד גבוהות.

ניקול מאור: השאלה היא, האם גם לגבי קרובי משפחה, שלא זכאים לשבת פה, יש אפשרות להקל.

ניקול מאור: התחושה שלי, שהפחד שהם יישארו פה פוגע בזכויות בסיסיות.

ניקול מאור: מה עושים כדי להקל, על אף שמוסכם שאין להם זכות לשבת פה באופן קבוע?

ששי קציר: לגבי הנושא של ילדים נלווים, אנחנו מרכזים חומר לקראת דיון שיהיה אצל השר.

ניקול מאור: האם להעביר אליך מקרים?

ששי קציר: לא.

ששי קציר: אנחנו אוספים את כל הנתונים בכדי להציגם בפני השר.

ששי קציר: השר יחליט, אם לשנות את הדברים או להשאירם כפי שהם מתנהלים היום.

ששי קציר: לגבי כניסה של קרובי משפחה, אפילו ילדים, יש מקרים שאנחנו מבקשים ערבות גבוהה יותר מ-15,000 שקלים.

ששי קציר: כאשר בן זוג של ישראלית שנמצא בתוך תהליך מבקש להביא את בנו, בן בגיר או קטין שלא ראה אותו שנים, הוא הגיש אלינו בקשה ואנחנו בדקנו את הדברים.

ששי קציר: הגיעה בקשה להכניס אותו לביקור למשך חודשיים.

ששי קציר: בסוג כזה של בקשה אנחנו מבקשים ערבות גבוהה יותר, כי הסיכוי שאותו ילד יישאר כאן הוא סיכוי גבוה.

ששי קציר: לכן, אנחנו מבקשים ערבות גבוהה.

ששי קציר: ערבות זה לא כסף ששמים אצלנו.

ששי קציר: ערבות זאת ערבות, בכדי להבטיח שאותו אדם שניכנס לכאן גם ייצא.

ששי קציר: האלטרנטיבה היא להגיד שאנחנו לא מאשרים את כניסתו.

ניקול מאור: אבל ערבות של 30,000 שקלים שווה לתשובה שלילית.

ניקול מאור: אין עולה חדש בארץ וגם אין אזרחים רבים במדינת ישראל שיכולים להעמיד ערבות של 30,000 שקלים.

ניקול מאור: זה סכום שאנשים לא יכולים לעמוד בו.

ששי קציר: באופן כללי אם אנחנו מבקשים ערבות יותר גבוהה, זה כאשר מדובר במקרים שכבר דנו בהם ויש לנו חשד או הנחה שאותו אדם שמוזמן יישאר כאן.

גאלב מג'אדלה: אני מציע, שנסכם את הדיון בכך שיינתן לנו לוח זמנים.

גאלב מג'אדלה: מתי אתם תגבשו את כל התקנות האלה, תביאו אותם אלינו כדי שהם יהיו לא בצורה של נהלים פנימיים אלא בצורה ראויה ומסודרת, ויבואו לדיון ציבורי, משפטי וענייני.

גאלב מג'אדלה: אז נוכל להתייחס אחרת לכל הנושא.

גאלב מג'אדלה: יחד עם זה, אנחנו מודעים למה שאתה אומר.

גאלב מג'אדלה: הקשיים קיימים, אבל אנחנו רוצים לתת תשובה ראויה לציבור.

דבי גולד: כמו שהתבקש בדיון הקודם שהיה בנושא דומה, חוק השב"חים, גם כאן חשוב לקיים דיונים כאלה עם בסיס נתונים.

דבי גולד: אין נתונים של משרד הפנים לגבי כמה מקרים מדובר, כמה בקשות מוגשות, כמה אנשים רוצים להגיע לארץ, כמה אנשים רוצים לבקר כך בארץ וכו'.

דבי גולד: קשה מאוד לקבוע מדיניות כוללת כאשר אין שום נתונים.

דבי גולד: אם מדובר ב-100 איש, אז ברור שזאת לא בעיה.

דבי גולד: אם מדובר באלפי אנשים, אז צריך להתייחס לזה אחרת.

דבי גולד: גם לגבי הדיון הקודם, עד היום לא העבירו לוועדה נתונים ממשרד הפנים.

דבי גולד: זה מאוד קריטי להתדיינות בנושאים האלה.

גאלב מג'אדלה: אני לא זוכר שאני ביקשתי נתונים.

דבי גולד: זה היה חלק מההחלטה שלך בדיון הקודם.

ששי קציר: את מדברת על חוק השב"חים.

ששי קציר: לדיון הבא אנחנו נבוא עם נתונים.

גאלב מג'אדלה: לפי מיטב זכרוני, מה שביקשתי ממר קציר קיבלתי.

גאלב מג'אדלה: היו קשיים, הוא התריע עליהם בפנינו, הוא התרעם על חוסר כוח אדם ועל עבודה ממוחשבת חלקית, אבל אני מניח שהנתונים יהיו.

גאלב מג'אדלה: אם אתה רוצה שהנושא הזה יקודם במשרד הפנים, אני מציע שנעשה כמה מהלכים בעניין.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא רוצים כל שני וחמישי לקיים דיון.

גאלב מג'אדלה: אני ידעתי מראש מה הבעיה.

גאלב מג'אדלה: אולי יסייע לך שיהיו תקנות מסודרות.

ששי קציר: בעניין של התקנות, גם משרד התמ"ת שותפים לעניין.

מרינה סולודקין: אדוני היו"ר, אני מודה לך מאוד.

מרינה סולודקין: אני ממליצה, לנסות ולא לפגוע ביחסי אנוש כי אנחנו בני אדם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, הישיבה נעולה.