ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 122, 2006-12-19 08:30

משה שרוני: שלום, אני פותח את ישיבת הוועדה.

שי סומך: הצעת החוק הזאת נולדה באסון התאומים.

שי סומך: היה בחור ישראלי לשעבר שעבד באחד ממגדלי התאומים, והוא נפצע.

שי סומך: בסופו של דבר היה מדובר באדם שלא היה תושב ישראל, הפגיעה לא כוונה נגד ישראל, וגם המשפחה שלו קיבלה פיצויים נדיבים מארצות הברית.

שי סומך: הרשות המאשרת במשרד הביטחון אישרה שהאדם הזה מוכר כנפגע פעולות איבה, ולכן המשפחה קיבלה פיצויים מלאים מישראל.

שי סומך: המקרה הזה שנראה לנו אבסורדי, מוכיח שיש בעיה בחוק.

שי סומך: אם יש בסיטואציה כזאת אדם מוגדר כנפגע אימה, יש ליקוי בחוק שצריך תיקון.

רן כהן: האם הוא קיבל פיצויים גם מארצות הברית וגם מישראל?

שי סומך: כן.

רן כהן: כלומר, הוא קיבל כפל פיצויים.

משה שרוני: זה צריך להיות פעולות איבה נגד מדינת ישראל.

משה שרוני: אנחנו לא צריכים לשלם על מה שיש נגד כל העולם.

שי סומך: המחלקה של הרשות המאשרת אמרה שיש כאן מטרה משנית של פגיעה בישראל.

שי סומך: אני אתן את התיקון של החוק, אבל לפני כן אני אתאר את המצב הקיים.

שי סומך: כאשר מדובר בפיגוע טרור שהיה בחו"ל, תושב ישראל ויורד, אזרח ישראלי שאינו תושב, זכאים לתגמולים מלאים מהמדינה, גם אם המטרה העיקרית של הפגיעה היתה פגיעה בישראל, וגם אם המטרה המשנית היתה פגיעה בישראל.

שי סומך: אנחנו רוצים לבצע תיקון כזה, כך שכאשר מדובר באזרח ישראלי שאינו תושב, יורד, אין הצדקה שמדינת ישראל תכיר באדם כנפגע איבה.

שי סומך: יחד עם זאת, קצת הרחבנו את הגדרת תושב.

שי סומך: הגדרת תושב היא ממילא רחבה, אבל הרחבנו אותה עוד.

שי סומך: אנחנו מציעים שתושב ייחשב גם מי שבשנה שקדמה לפיגוע, קיבל את התושבות שלו.

שי סומך: בוודאי שמי שנמצא שנים רבות בחו"ל, אנחנו לא חושבים שמדינת ישראל צריכה לדאוג לו בצורה כל כך נדיבה.

שי סומך: לגבי תושב ישראל ההסדר הוא כזה: אם המטרה העיקרית היא פגיעה בישראל, אחננו משאירים את המצב כמו שהוא, והוא זכאי לתגמולים מלאים מהמדינה.

שי סומך: אם המטרה משנית היא פגיעה בישראל, יש הסדר אחר.

שי סומך: כאשר התושב לא זכאי לפיצויים מחו"ל, הוא יהיה זכאי לפיצויים מלאים.

שי סומך: כאשר התושב זכאי לפיצויים מחו"ל, למשל באסון התאומים, הוא יקבל לא יותר מההפרש שבין הפיצויים מחו"ל לבין הפיצויים בישראל.

שי סומך: אם הפיצויים בחו"ל הם יותר גבוהים מהפיצויים מישראל, הוא צריך להסתפק בהם.

רן כהן: האם הדעה דומה גם כאשר הפיגוע נעשה בסיני, כאשר זה קורה בסיני כדי לפגוע בשלטון המצרי, במלך המצרי.

רן כהן: הנפגעים הם ישראלים.

רן כהן: האם הם יקבלו פיצויים או לא יקבלו פיצויים?

שי סומך: המטרה המשנית היא פגיעה בישראל.

שי סומך: אם המטרה המשנית היא פגיעה בישראל, אז תהיה זכאות.

רן כהן: את מי שואלים, את המפגע, את עוסאמה בנלאדן?

שי סומך: את הרשות המאשרת.

שי סומך: יש דוחות מודיעין.

שי סומך: באסון המודיעין היו דוחות מודיעים שעל פיהם הם קבעו.

שי סומך: זאת החלטה שיכולה להיות קצת קשה.

רן כהן: לפי מה שנמסר אתמול, ישראל היא תמיד המטרה.

משה שרוני: ברגע שהאנשים המוסמכים שלנו מודיעים בכל כלי התקשורת, שישראלים לא צריכים להיות במקום מסוים ובכל זאת הישראלים מגיעים לשם, זה לא בסדר.

משה שרוני: אנחנו צריכים לשקול האם אנחנו צריכים לשלם כסף לתושב שלא מעניין אותו מה אומרים.

משה שרוני: זאת סוגיה שצריך לדון בה בכובד ראש ולבדוק את כל הניואנסים.

רן כהן: תושב יקבל, אבל אזרח לא יקבל.

שי סומך: מי שניתק את הקשר עם המדינה.

רן כהן: איך קובעים זאת?

רן כהן: אחרי כמה שנים הוא לא?

משה שרוני: אחרי 5 שנים שהוא לא משלם ביטוח לאומי.

ג'ודי וסרמן: המבחן הוא מבחן אינדוידואלי.

רן כהן: הוא נחשב לאזרח שאינו תושב.

משה שרוני: יש לך ישראלים באמריקה ש-25 שנה יש להם אזרחות ישראלית.

משה שרוני: אם יקרה לו משהו שם, אנחנו פה נשלם לו?

רן כהן: אם עיקר פרנסתו הוא שם, אז האמריקנים ידאגו לו.

משה שרוני: מה אומר האוצר?

משה שרוני: האם אתה מצטרף לשי?

משה בר סימן-טוב: זה נוסח שמקובל על כולנו.

משה בר סימן-טוב: יש את הדקות ששי אמר, כאשר המטרה המשנית היא נגד ישראל, תהיה בחינה פרטנית של גובה התגמולים שהוא קיבל מחו"ל.

משה בר סימן-טוב: פה הוא יקבל את ההפרש.

משה בר סימן-טוב: מכיוון שהבחינה היא מורכבת – כלומר, יכול להיות ששם הוא מקבל קצבה חד פעמים ואצלנו זה תגמול חודשי – שר האוצר יקבע תקנות ויבחן ברמה פרטנית איפה הוא מקבל יותר.

ג'ודי וסרמן: לא יותר מההפרש.

משה בר סימן-טוב: לא יותר מההפרש, לפי מבחן כלכלי.

משה שרוני: מה קורה עם אזרח לא ישראלי שעובד בשגרירויות שלנו?

משה שרוני: מה איתו?

משה בר סימן-טוב: בישיבה שאלתי את שי, והוא אמר לי שהוא זכאי לתגמולים.

משה בר סימן-טוב: עובד זר בנציבויות ישראליות בחו"ל, זכאי לתגמולים לפי החוק הזה.

שי סומך: אלה תקנות שהותקנו לפי סעיף אחר בחוק.

שי סומך: אנחנו לא נוגעים בו.

משה בר סימן-טוב: לגבי ההסמכה, צריך להסמיך באופן מפורש את שר האוצר.

משה בר סימן-טוב: שר תיאם את זה גם עם הלשכה המשפטית שלכם.

שי סומך: בסעיף 4ב בסיפה, במקום שתי השורות האחרונות, אנחנו מציעים נוסח אחר: "יקבע הוראות ותנאים לעניין פגיעה בתגמולים, שישולמו לפי סעיף זה, והוא רשאי להסמיך אדם או גוף אחר שיקבע את ההוראות ואת התנאים כאמור".

ג'ודי וסרמן: האם אדם אחר יקבע את ההוראות?

משה בר סימן-טוב: לא, השר קובע הוראות, והוא מסמיך מישהו שיבדוק את המקרה הפרטני.

ג'ודי וסרמן: זה לא מה ששי אמר.

ג'ודי וסרמן: שי אמר, שהוא רשאי להסמיך אדם שיקבע הוראות ותנאים כאמור.

שי סומך: אני אסביר, קביעת ההפרש היא נושא שאי אפשר לקבוע אותו מראש.

שי סומך: הרי ארצות הברית נותנת מענק, אולי ספרד נותנת קצבה ומדינה אחרת נותנת ריפוי.

שי סומך: מראש קשה לדעת איך לחשב את ההפרש הזה.

שי סומך: שר האוצר לא יידע לקבוע כללים מראש, ולכן הוא אמור למנות פונקציה, שתדון בכל מקרה ומקרה לגופו של עניין ותקבע את ההפרש.

ג'ודי וסרמן: כל זה בסדר, אם היה כתוב שלפי הסעיף הזה הוא זכאי להפרש.

ג'ודי וסרמן: היה צריך איזשהו גוף שיקדם את ההפרש.

ג'ודי וסרמן: הסעיף מדבר שהוא יהיה זכאי לסכום שלא עולה על ההפרש.

ג'ודי וסרמן: כלומר, הוא יכול להיות זכאי לסכום שהוא פחות מההפרש.

ג'ודי וסרמן: למשל, 90% או 80% מההפרש.

ג'ודי וסרמן: אנחנו לא רוצים מישהו שיאמר לאיזה שיעור מההפרש הוא יהיה זכאי, אלא משיהו שיחשב כמה הוא קיבל פה וכמה הוא מקבל שם.

ג'ודי וסרמן: צריך שהשר יקבע, לאיזה שיעור מההפרש הוא יהיה זכאי.

ג'ודי וסרמן: בזה אנחנו לא רוצים להסמיך אף אחד.

משה בר סימן-טוב: אנחנו חושבים שזה לא יהיה עניין רק של חישוב ההפרש, אלא זה גם יהיה עניין פרטני, שיהיה נתון גם למבחני הכנסה.

משה בר סימן-טוב: בכל זאת, החוק הזה הוא חוק סוציאלי.

משה בר סימן-טוב: אם נניח שמארצות הברית הוא מקבל פיצוי, שלדעת העניין מכסה את צרכיו של אותו נפגע ואין לו צרכים סוציאליים נוספים, אז הוא לא יקבל עוד הטבות.

משה בר סימן-טוב: לכן, יש פה מורכבות שהיא מעבר לחישוב ההפרש.

רן כהן: למה זה סוציאלי?

רן כהן: זה נטו בעקבות הפגיעה.

משה בר סימן-טוב: אבל זה חוק סוציאלי.

ג'ודי וסרמן: אם יקבעו שמה שהוא מקבל שם מהווה את כל התשלום שהוא זכאי לו פה, אז מבחינה חשבונאית מורכבת, אין כלום.

ג'ודי וסרמן: העניין הוא כאשר קיים הפרש אחרי שעושים את החישוב.

ג'ודי וסרמן: מי יקבע איזה שיעור של ההפרש?

ג'ודי וסרמן: האם זאת הוראה של השר?

ג'ודי וסרמן: או האם השר יסמיך את הגוף הזה שיעשה את החשבון.

ג'ודי וסרמן: אני חושבת, שהשר חייב לקבוע את שיעור ההפרש.

משה שרוני: השר יסמיך את המוסד, שהוא בקיא בנושא זה, והוא יעביר לשר את הנתונים.

רן כהן: את הדברים האלה הוא צריך לאשר רק באישור ועדת העבודה והרווחה.

שי סומך: זה באישור ועדת העבודה.

שי סומך: זה כתוב.

אברהם רביץ: בפילוסופית הביטוח יש כלל ברזל ראשוני, ביטוח לא נועד להעשיר בן אדם.

אברהם רביץ: יש אמנם בדיחות רבות על שריפות שקורות לעסקים, אבל האמת היא שביטוח הוא בא לפצות אותו.

אברהם רביץ: זה פיצוי שאמור להחזיר מצב לקדמותו עד כמה שניתן.

אברהם רביץ: לכן, אני בהחלט מסכים שמדינת ישראל לא חייבת להוסיף, אם האיש מקבל בגובה הפיצוי שהוא היה מקבל במדינת ישראל.

אברהם רביץ: אם הוא לא מקבל בגובה הפיצוי הזה, אז מדינת ישראל, שהיא בחנה את הגובה שיש לפצות אדם, צריכה להגיע לאותו גובה.

אברהם רביץ: זה לא משנה בכלל מצבו הסוציאלי של האדם.

אברהם רביץ: זה ביטוח.

אברהם רביץ: אני אומר את זה לשני פנים, גם לא יותר וגם לא פחות.

אברהם רביץ: זה רק, אם הוא פרסונה ששייך לקטגוריה של מקבלי הפיצוי.

אברהם רביץ: יש רבים מאוד מאחינו, שנושאים בשליחויות, לא רק של המדינה, אלא של הסוכנות וכל מיני מוסדות מוכרים.

אברהם רביץ: אני יודע, שמשרד החינוך שולח עובדי הוראה ומדריכים חינוכיים.

משה שרוני: הם כוללים את זה.

משה בר סימן-טוב: הם תושבים.

אברהם רביץ: חלק מהם גרים הרבה שנים שם.

משה שרוני: אבל הם משלמים ביטוח לאומי כאן.

אברהם רביץ: לא בטוח שהם משלמים ביטוח לאומי.

אברהם רביץ: אם הם מקבלים משכורת שם, הם לא מקבלים פה.

משה שרוני: הם משלמים.

אברהם רביץ: האם אנחנו קושרים את זה במשלמי ביטוח לאומי.

משה בר סימן-טוב: יש מבחנים פרטניים.

משה בר סימן-טוב: מבחן התושבות הוא מבחן פרטני, שנעשה לפי מנהל מרכז חיים וכו'.

אברהם רביץ: אני יודע, שיש אנשים שנסעו מטעם משרד החינוך לשנתיים -שלוש, וכיוון שהם כל כך הצליחו שם ובתי הספר ביקשו מהם להישאר, הם קיבלו ארכה והיום הם נמצאים שם זמן רב.

משה בר סימן-טוב: האם זה מטעם משרד החינוך?

אברהם רביץ: משרד החינוך לא משלם להם, אלא המוסדות.

אברהם רביץ: ברוסיה משרד החינוך משלם.

אברהם רביץ: זה תלוי איפה.

אברהם רביץ: צריך להיות מובן, שאדם שנשלח לעבודה ציבורית כזאת או אחרת מטעם מדינת ישראל ומוסדותיה, הוא נמצא בקטגוריה הזאת.

משה בר סימן-טוב: אם הוא נשלח, הוא תושב.

משה שרוני: הרב כהן הוא רב ברומניה והוא ישראלי.

משה שרוני: הרבנות שלחה אותו לשם להיות רב של הקהילה, כאשר אין קהילה.

משה שרוני: לא חשוב.

אברהם רביץ: הוא נמצא שם בשליחות.

משה בר סימן-טוב: הוא תושב לצורך העניין.

רן כהן: נדאג שירדו עוד כמה ישראלים כדי שתהיה קהילה.

אברהם רביץ: אתה לא צריך לדאוג.

אברהם רביץ: יהיו כאלה מתנדבים.

אריה אלדד: אני מבקש להצטרף למה שאמר הרב רביץ, אנחנו לא יכולים להתנות את גובה הפיצוי בהכנסתו של אדם.

אריה אלדד: אני לא רוצה להשאיר את זה לשיקול דעתו של השר או מי שהוא מינה, להחליט אם האיש יפוצה במלוא גובה ההפרש או לא.

אריה אלדד: אני חושב שצריך לקבוע, שהאיש יפוצה לכל גובה ההפרש, בין מה שהיה מגיע לו בארץ לבין מה שהוא קיבל במדינה זרה.

אריה אלדד: אני מבקש לקבל הסבר על סעיף 3, על העיסוק בעם היהודי.

אריה אלדד: לא הבנתי את פשר התיקון.

אריה אלדד: אני רוצה להבין את פשר התיקון הזה.

אריה אלדד: הדבר השלישי, הוא העניין של הקביעה, האם זה מכוון נגד מדינת ישראל באופן עיקרי או משני.

אריה אלדד: אנחנו נתקלים בארץ במקרים שהם מקרי גבול בין פגיעת איבה לפגיעה פלילית.

אריה אלדד: אדם נחטף ונרצח במעלה אדומים.

אריה אלדד: אני מכיר את המקרה.

אריה אלדד: משפחתו עד עצם היום הזה טוענת, שמדובר במעשה איבה.

אריה אלדד: אותו גורם שחקר את העניין במשטרה, אומר שזה מעשה פלילי.

אריה אלדד: בוודאי שצריכה להיות סמכות שקובעת.

משה שרוני: המשטרה תקבע את זה.

אריה אלדד: אבל מכיוון שמדובר פה בקביעה, שהמשמעות שלה חורגת מהשאלה את מי להעמיד לדין, עבריין או מחבל, וקובעת איזה מן פיצויים ותמיכה מקבלת משפחה, מה היא סמכות הערעור.

אריה אלדד: אני מבין שיש דוחות מודיעין, שאנחנו לא יודעים מה טיבם, ואנחנו בוודאי לא יכולים לעמוד על דייקנותם, שאומרים שפגיעה מסוימת שארעה בחו"ל היא פגיעה שהיתה מכוונת באופן משני כנגד ישראל או שלא היתה כזאת.

אריה אלדד: אל קעידה זה נגד מדינת ישראל או לא?

אריה אלדד: זה ויכוח פילוסופי כמעט.

משה שרוני: האם התאומים זה נגד ישראל?

אריה אלדד: זה ויכוח פילוסופי?

משה שרוני: למה פילוסופי?

אריה אלדד: משום שהשאלה היא, האם אלקעידה הכריז על פגיעה בארצות הברית, בישראל, ובכל האינטרסים של התרבות המערבית, או שהוא רוצה רק לעשות מהומות.

אריה אלדד: יש ויכוח בין גורמי מודיעין שונים, מה זה אלקעידה, ממה הוא מורכב, מה הן מטרות הארגון.

משה שרוני: מי אתה חושב שצריך להיות הפוסק האחרון?

אריה אלדד: אני רק חושב שאנחנו צריכים סמכות ערעור.

ג'ודי וסרמן: יש.

ג'ודי וסרמן: יש ועדת ערר ויש בית דין.

אריה אלדד: אפשר לערער על הקביעה הזאת שהמשטרה החליטה.

משה שרוני: בבית דין.

אריה אלדד: מה שקיים כרגע, הוא לא מסודר בחוק הזה.

משה שרוני: יש.

אריה אלדד: אז אני מבקש הסבר לגבי סעיף 3, לגבי העם היהודי.

שי סומך: לגבי העניין הסוציאלי – אני לא בטוח שזה עניין כל כך גדול.

שי סומך: בחוק תגמולים לנפגעי איבה יש תגמולים סוציאליים.

שי סומך: נגיד שיבוא אדם שיש לו הכנסה גבוהה ואין שום סיכויי שיקבל תשלומים סוציאליים, אז בכלל לא יחשיבו את התשלומים הסוציאליים לפי החוק הישראלי.

שי סומך: הוא לא אמור לקבל אותם בכלל.

שי סומך: כאשר בודקים את הפער בכלל לא יחשיבו את התשלומים שניתנים למיעוטי הכנסה.

שי סומך: מצד שני, אם יבוא אדם עני שנפגע, בחישוב ההפרש יחשיבו גם את התגמולים לפי הכנסה.

אריה אלדד: אבל יש גם תגמול שהוא לא תלוי הכנסה.

שי סומך: יש תגמולים לפי נכות, ואדם שאין לו הכנסות מקבל תוספת נוספת.

שי סומך: כאשר יבוא אדם עני, יחשיבו לו את התוספת.

משה בר סימן-טוב: צריך לרשום, לפי התגמולים שלהם היה זכאי.

ג'ודי וסרמן: זה בסדר.

ג'ודי וסרמן: שמענו קודם שהתקנות יבואו לאישור ועדת העבודה, וזה נכון.

ג'ודי וסרמן: אם השר יסמיך אדם אחר או גוף אחר לקבוע את זה, זה לא יובא לאישור הוועדה.

משה בר סימן-טוב: הכללים יובאו לאישור הוועדה.

משה בר סימן-טוב: הבדיקה הפרטנית פר מקרה, לא תבוא לאישור.

ג'ודי וסרמן: אז צריך לשנות את הסיפא ששי הקריא.

ג'ודי וסרמן: הסיפא אומרת: "והוא רשאי להסמיך אדם אחר שיקבע את ההוראות ואת התנאים".

ג'ודי וסרמן: האדם האחר יקבע את החישוב ולא את ההוראות ואת התנאים.

משה בר סימן-טוב: הצענו לזה נוסח.

אריה אלדד: לא הבנתי את התיקון לגבי סעיף העם היהודי.

שי סומך: בסעיף של העם היהודי נעשה תיקון של הגדרת פגיעת איבה.

שי סומך: אמרו שלעניין פגיעה בעם היהודי, ההגדרה של פגיעת איבה תיקרא כך ולא כך.

שי סומך: בחוק הזה הגדרת פגיעת איבה מתוקנת.

שי סומך: ולכן, צריך לעשות את ההתאמות הטכניות בסעיף של העם היהודי.

אריה אלדד: אם אפשר לקבל הסבר, כי עדיין לא הבנתי.

אברהם רביץ: הפגיעה בבואנוס איירס, בקהילה ולא בקונסוליה, נכללת כאן?

שי סומך: בסעיף 1 לחוק הקיים יש הגדרה של פגיעת איבה, כפגיעה במדינת ישראל.

שי סומך: מדובר בפגיעה של ארגון עוין לישראל.

שי סומך: מדוב בפגיעת איבה שמיועדת לפגוע בישראל.

שי סומך: הטכניקה החקיקתית של התיקון של העם היהודי, היתה להשתמש בהגדרה של פגיעת איבה הקיימת, אבל במקום מדינת ישראל לכתוב שם העם היהודי.

שי סומך: זאת היתה טכניקה חקיקתית.

שי סומך: בסעיף 18א לחוק נאמר כי בהגדרת פגיעת איבה, במקום ישראל יבוא העם היהודי.

רן כהן: מה שיקרה, שיהודים שעבדו בארגנטינה, שנפגעו בפעולת איבה לפני 12 שנה, יהיו זכאים לפיצויים מישראל?

שי סומך: לא, רק ישראלי.

רן כהן: ישראלי שהיה שם יהיה זכאי.

שי סומך: תושב ישראל.

שי סומך: בחוק הקיים שינינו את הגדרת פגיעת איבה, כי הוספנו את הנושא של המטרה שהיא פגיעה בישראל.

שי סומך: לכן סעיף 18א שהפנה להגדרה הקודמת של פגיעת איבה, ששם לא דובר על מטרה של פגיעה בישראל, טכנית לא היה נכון.

שי סומך: היא שייכת להגדרה שעכשיו עוברת שינוי.

אריה אלדד: אז למה לא תכניסו לסעיף 1 את זה, שזה כוון גם נגד העם היהודי?

אריה אלדד: כלומר, גם על תושב ישראלי שנפגע בחו"ל בפגיעה שכוונה נגד העם היהודי, חל עליו הכל.

שי סומך: הנסחית של הכנסת נסחה זאת כך.

שי סומך: הנוסח הממשלתי היה אחר.

רן כהן: אגב, מה הוא המקור התקציבי לזה?

משה בר סימן-טוב: אוצר המדינה.

משה שרוני: אני עובר להצבעה.

משה שרוני: ה צ ב ע ה בעד – כולם נגד – אין נמנע - אין

אברהם רביץ: זה עם התיקונים של חה"כ אלדד ושלי.

ג'ודי וסרמן: תיקון אחד עשינו לעניין החישוב.

אברהם רביץ: שזה לא יהיה תלוי בעניין הסוציאלי.

אברהם רביץ: כמו שזה בישראל.

אברהם רביץ: מה שסוציאלי, סוציאלי.

אברהם רביץ: מה שלא, לא.

ג'ודי וסרמן: לא הובן שיקבל את כל ההפרש.

אריה אלדד: אז אנחנו מבקשים להצביע על זה.

משה שרוני: נאמר כאן, שאם הוא קיבל פיצוי ממדינה מסוימת וזה לא בגובה של מה שהיה מקבל במדינת ישראל, אז נותנים את ההפרש.

אברהם רביץ: בלי כל קשר למצבו הסוציאלי.

אריה אלדד: זה לא מה שכתוב בתיקון החוק.

משה בר סימן-טוב: בלי כל קשר למצבו הסוציאלי מעבר למה שמוגדר בחוק הישראלי.

ג'ודי וסרמן: אז התיקון יגיד שהוא זכאי להפרש ולא לסכום שלא עולה על ההפרש.

משה בר סימן-טוב: יכולים להיות חישובים אקטוארים.

משה בר סימן-טוב: אני מפחד מהדבר הזה.

ג'ודי וסרמן: יהיה איזה שהוא גוף שיעשה את החישוב.

ג'ודי וסרמן: הרי אנחנו לא מדברים אחד לאחד.

ג'ודי וסרמן: יש סוגי גמלאות שונים, ולכן יש גוף שיערוך את החישוב.

משה שרוני: אם אין גוף, ניתן לוועדת העבודה והרווחה לעשות זאת.

רן כהן: אם יש לו בעיה סוציאלית, הוא צריך לקבל את מלוא ההפרש.

אריה אלדד: אנחנו רוצים שלא תהיה לשר סמכות להחליט על ההפרש.

משה בר סימן-טוב: יש פה עניין אקטוארי.

אריה אלדד: תמיד יש עניין אקטוארי.

אברהם רביץ: באקטואריה מדינת ישראל חייבת 300 מיליארד שקל שלא יהיו לה אף פעם.

משה שרוני: תודה רבה, הישיבה נעולה.