ועדת הכנסת, כנסת 17, פרוטוקול מספר 66, 2006-12-12 10:00

משה שרוני: בוקר טוב.

משה שרוני: אני פותח את ישיבת ועדת הכנסת.

משה שרוני: ערעורים על החלטת יושבת ראש הכנסת והסגנים שלא לאשר דחיפות הצעות לסדר היום.

משה שרוני: חבר הכנסת גפני, בבקשה.

משה גפני: תודה, אדוני היושב ראש.

משה גפני: אני סבור שמליאת הכנסת צריכה לדון בעניין האסיר בני סלע: על אופן התפיסה שלו, על מעורבות האזרחים בעניין, ומה עשתה צמרת המשטרה בעניין התפיסה.

משה גפני: זה אסיר מסוכן ולא פשוט.

משה גפני: גם על דרך לכידתו, וכל מה שנלווה לעניין, ובכלל כל אלה שהיו שותפים יותר לבריחה שלו ופחות לתפיסה שלו - עושים מסיבת עיתונאים בשבת.

משה גפני: מיותר לגמרי ולא נכון.

משה גפני: לדעתי, דחוף שמליאת הכנסת תדון במכלול הנושאים החשובים לפיקוח הפרלמנטרי של מליאת הכנסת על הממשלה.

גדעון סער: אני אנסה לייצג את עמדת הנשיאות באובייקטיביות גם במקרים שיש לי קושי בכך אשר לעיתים קשור לעובדה שהייתי במיעוט בסוגייה כזאת או אחרת.

גדעון סער: יש זרם בנשיאות הרואה את מוסד ההצעות הדחופות לסדר היום בעל אפקטיביות, כלומר יש להכיר בדחיפות הצעה לסדר היום כל עוד יש בכוחה של הכנסת למנוע או לשנות מצב דברים- -

משה גפני: כלומר אם נבקש לדון על מה שאמר אולמרט על הנשק הגרעיני של ישראל, אז מכיוון שזה לא אפקטיבי, לא נדון על זה?

משה שרוני: חבר הכנסת גפני, אני מבקש: לא מר אולמרט, אלא ראש ממשלת ישראל אולמרט.

משה גפני: אז לא נדון בדבריו של ראש ממשלת ישראל מכיוון שלא נוכל לשנות את סגנון הדיבור שלו?

גדעון סער: מר גפני, אם יתקיים משאל טלפוני בין חברי הנשיאות בדבר ההכרה בדחיפותן של ההצעות הנוגעות להתבטאותו של ראש הממשלה, בכוונתי לתמוך ולהכיר בדחיפותן.

גדעון סער: גם סיעתי הגישה כבר הצעה דחופה בעניין זה.

משה גפני: גם סיעתי.

גדעון סער: אלה שתי סיעות חרוצות שעושות עבודתן נאמנה.

גדעון סער: יחד עם זאת אני מנסה לומר בהגינות מוחלטת שיש כאלה בנשיאות שאומרים שאם זה דבר שקרה כבר זה כבר לא דחוף.

גדעון סער: אני צודק?

אחמד טיבי: הזרם הזה הוא זרם דומיננטי.

גדעון סער: לכן אתם תראו הצעות כמו דוח בייקר המילטון או תפיסת האסיר בני סלע נופלות תחת הקטגוריה הזאת.

אחמד טיבי: אני מסכים עם ההתפתלות של חברי- -

גדעון סער: למה אתה אומר את זה?

אחמד טיבי: אני מתפתל כמוך.

גדעון סער: אתה סירבת להגן על עמדת הנשיאות- -

אחמד טיבי: אני לא אוהב את התפקיד כאן של סגן יושב ראש להגן על עמדת הנשיאות.

משה שרוני: הבנתי.

קולט אביטל: אני רוצה להסביר משהו ולהשלים את דבריו של חבר הכנסת גדעון סער.

קולט אביטל: יש הבחנה בין דברים אופרטיביים, ולשם כך יש היום הצעה דחופה לסדר שבה הכנסת יכולה להשפיע ולשנות לבין דברים שכבר היום שגם אם הם חשובים אי-אפשר כבר לשנותם.

קולט אביטל: אני ביקשתי מיושבת ראש הכנסת להפיץ חוזר לחברי הכנסת מה הפרמטרים החדשים, והיא אמרה שזה לא נחוץ.

קולט אביטל: אדרבא, היא אמרה שיש נושאים שנראים חשובים על-פניהם, אבל הם לא אופרטיביים, ויש כלי נוסף – הצעה לסדר לא דחופה, אלא הצעה לסדר - - - משה גפני: סגנית יושבת ראש הכנסת אמרה דבר עקרוני, ואני רוצה לומר שאם זאת מתחילה להיות מדיניות של נשיאות הכנסת, אני מתנגד לה מכל וכול- -

גדעון סער: זאת לא מדיניות, זאת גישה.

גדעון סער: יש כאלה שיש להם גישה אחרת.

אחמד טיבי: זרם רפורמטיבי.

משה גפני: הבנתי.

משה גפני: אבל מה שאמרו חברת הכנסת קולט אביטל וחבר הכנסת גדעון סער בשם יושבת ראש הכנסת – אם חבר כנסת יגיש הצעה דחופה – אני לא מדבר על הצעה רגילה שכל אחד יכול לעשות כרצונו – אנחנו לא עובדים בשבת, ואת בני סלע תפסו בשבת, המשמעות היא שכשאני רוצה לפקח מה עשתה הרשות המבצעת בדבר ציבורי מהמדרגה הראשונה - -

גדעון סער: אתה יכול לסייע לרשות המבצעת לתפוס אותו.

גדעון סער: ברגע שהוא נתפס אתה מאבד מהכוח שלך.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני רוצה שנדע את המשמעות האידיאולוגית והתקנונית של הכנסת.

משה גפני: המשמעות של העניין היא שהממשלה תעשה את הטעות הכי גדולה שהיא יכולה לעשות, אנחנו נפקח עליה.

משה גפני: אבל היא כבר עשתה, לא נוכל לדון בזה.

משה גפני: אם אני בקואליציה אני לא יכול לעשות כלום, אני רק אוכל לקלל.

משה גפני: אבל אם אני באופוזיציה אני צריך להגיש כל יום אי-אמון על מה שהממשלה עשתה.

משה שרוני: הבנו את הרמז.

משה גפני: מוסד ההצעות הדחופות לסדר זה הנושא הזה.

משה שרוני: הבנו את הרמז.

משה גפני: אני לא הולך להגיש על זה אי-אמון, אני חושב שזאת מדיניות שגויה.

משה שרוני: בסדר.

משה גפני: אני מבקש שיתמכו בהצעה שלי.

גדעון סער: מה ההצעה?

משה גפני: דרך התפיסה של בני סלע.

משה שרוני: מי בעד ההצעה לקבל את הערעור של חבר הכנסת משה גפני?

קולט אביטל: אני נמנעת.

משה שרוני: בעד – 4; נגד – 4; נמנעים – 1.

משה שרוני: ההצעה נפלה.

אחמד טיבי: אני מבקש רביזיה.

קולט אביטל: אני מקבלת את המלצתו של חברי, חבר הכנסת אחמד טיבי.

קולט אביטל: אני מוכנה לרביזיה.

משה שרוני: מי בעד רביזיה?

משה שרוני: בעד – 6; נגד – 2.

משה שרוני: מי בעד קבלת הערעור?

משה שרוני: בעד – 9; נגד – 2.

משה שרוני: הערעור התקבל.

משה גפני: תודה רבה.

משה שרוני: חבר הכנסת שי חרמש, בבקשה.

שי חרמש: ביקשתי להעלות לדיון דחוף את נושא מצב העסקים בעיר שדרות.

שי חרמש: החלטת הממשלה שהתקבלה בשדה בוקר על רף סיוע של 134 מיליון שקל אינה כוללת שום רכיב שמטפל בנושא המסחר והעסקים בעיר.

שי חרמש: כאמרתה של נעמי שמר: "כיכר העיר ריקה".

שי חרמש: מדי יום שישי אני נמצא בעיר שדרות; עסקים נסגרו, סוחרים נמצאים בפשיטת רגל- -

יצחק גלנטי: זה היה ביום שישי.

שי חרמש: ביום שישי אני נמצא שם.

שי חרמש: יש חלופה יוצאת מן הכלל לשדרות 15 דקות משם – מרכז עסקים גדול באשקלון.

שי חרמש: והעיר שדרות קורסת.

שי חרמש: הממשלה קיבלה בהחלטתה להעלות את הארנונה בעיר שדרות ב-1 בינואר- -

משה שרוני: לא הממשלה, המועצה.

שי חרמש: לא.

שי חרמש: העיר שדרות ועוטף עזה קיבלו הטבה למשך שנתיים להנחה של 50% בארנונה.

שי חרמש: משרד ראש הממשלה החליט לבטל מחצית מההטבה הזאת מ-2007.

שי חרמש: זאת אומרת, לא רק שאין עסקים בעיר, אלא גם עומדים לשלם יותר ארנונה.

יצחק גלנטי: ושר הביטחון נתן את ידו לזה.

שי חרמש: אני לא בא להגן על אף אחד.

שי חרמש: נושא קיומה של שדרות בחיי היום יום בכלכלה, במסחר, בעסקים, באבטלה הוא לא דבר של מה בכך, והוא לא פחות חשוב מהכפר רג'ר.

שי חרמש: אני מתפלא שהעניין הזה לא קיבל דחיפות כאילו זאת לא בעיה קיומית.

שי חרמש: אני בא משם, אני חי שם, המצוקה הזאת לא צריכה לרדת לרגע מסדר היום.

שי חרמש: השבתת הקסאמים החזירה את שדרות לקו רכס אחורה, לא מבינים מה קורה שם.

שי חרמש: העיר גוועת.

משה שרוני: חבר הכנסת גדעון סער, בבקשה.

גדעון סער: חברת הכנסת אביטל תשיב לערעור.

משה שרוני: אתם מחלקים את הנדוניה.

גדעון סער: אני נאלץ לשאת בנטל כבד.

גדעון סער: בנושא זה, למשל, הדבר מעמיד אותי בקונפליקט בין מחויבותי האופוזיציונית לבין מחויבותי לנשיאות, שכן מחדלי הממשלה בנושא שדרות ועוטף עזה הם כל-כך כבדים, ולכן קשה לי מאוד לנמק את ההתנגדות בעניין זה.

גדעון סער: לכן ביקשתי שחבר נשיאות אחר ינמק.

גדעון סער: אולי חבר הכנסת והבה ינמק.

מגלי והבה: - - -

אורי אריאל: הערה אחת על כל הערעורים: היות שביום רביעי הבא נחים מעומס העבודה הקשה, אני מציע לתגבר קצת השבוע.

אורי אריאל: יהיו עוד 3 הצעות, בואו נעביר אותן כאן.

אורי אריאל: אל תתפתלו כאן עם הנשיאות, חבל על הזמן.

אורי אריאל: בחוק ההסדרים יש איזה מאה חוקים להעביר.

משה שרוני: הצבעה.

משה שרוני: מי בעד הערעור?

משה שרוני: בעד – 10; אין נגד; אין נמנעים.

משה שרוני: הערעור התקבל.

משה שרוני: חבר הכנסת אריה אלדד, בבקשה.

אריה אלדד: אני מבקש לנמק בקיצור את בקשתנו: הדוח הזה הוא דוח חשוב מאוד.

אריה אלדד: ההשלכות העתידיות שלו על מדיניותה של מדינת ישראל אינן מוערכות כהלכה, להבנתנו.

אריה אלדד: צריך יהיה לדון בזה במליאת הכנסת ולקדם את פני השינויים.

אריה אלדד: לא מדובר במשהו שכבר התרחש, ולכן אין מה לעשות בו, אלא דבר שהשלכותיו והשאלה אם נאמץ אותו, ומה יהיה בעקבות האימוץ הזה.

אריה אלדד: זה עניין עתידי ולכן יש מקום, לדון בנושא הזה, אפילו לפי הקריטריונים המחמירים של הנשיאות.

גדעון סער: ההנמקה לעניין התארגנות הנשיאות להכרה בדחיפות הצעה זאת הם זהים לאותם דברים שאמרתי בעניין הצעתו של חבר הכנסת גפני.

אורי אריאל: האם אפשר לאחד את זה עם הצעתו של טלב אלסאנע?

גדעון סער: ודאי.

משה שרוני: לא נדון בה, הוא איננו.

משה שרוני: אני מצטער מאוד.

משה שרוני: מי בעד הערעור?

משה שרוני: מי נגד?

משה שרוני: מי נמנע?

משה שרוני: בעד – כולם; נגד – אין; נמנעים – אין.

משה שרוני: הערעור התקבל.

משה שרוני: שונות: צריכים לקבוע מהו מספר החברים בוועדה המשותפת לוועדת החינוך התרבות והספורט וועדת הכספים שתדון בפרקים ובסעיפים הבאים: פרק י"ב סעיף 69, 70 – חוק זכויות התלמיד (תשלומים עבור בחינות הבגרות).

גדעון סער: אני בעד עשרה.

אתי בן יוסף: חמישה בכל ועדה.

משה שרוני: מי בעד ההצעה?

משה שרוני: מי נגד?

משה שרוני: מי נמנע?

משה שרוני: בעד – כולם; אין מתנגדים; אין נמנעים.

משה שרוני: תודה רבה.