ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 212, 2006-12-12 11:25

יעקב ליצמן: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים בנושא תקצוב המכון לחקר ימים ואגמים באילת בשנת 2007.

אורית נוקד: אני רוצה להודות לך אדוני היושב-ראש על שאתה מקיים את הדיון בנושא מכון לחקר ימים ואגמים, מכון שעוסק בפיתוח החקלאית והביוטכנולוגיה הימית שהוא מהמתקדמים וממוקם באילת.

אורית נוקד: אני לא רוצה להיכנס להיסטוריה ואני מניחה שאנשי המכון שנמצאים כאן יציגו את העניין בצורה הרבה יותר מפורטת ובהירה, אבל הייתה החלטה של קבינט השרים הכלכלי-חברתי שעסק בעצם בהפרדה של המכון משאר מכוני המחקר ומאז אותה המלצה או החלטה התחיל להיות אי-סדר בכל מה שקשור לאחריות המשרדים.

אורית נוקד: בשנה שעברה המכון קיבל 8 וחצי מיליון שקלים, כאשר חלקו בא מכספי רזרבה.

יעקב ליצמן: יש הבדל בבסיס התקציב בין השנה הזו לשנה הקודמת?

אורית נוקד: כן.

קריאה: היה תשעה ועכשיו הם מקבלים שלושה.

יעקב ליצמן: אני מדבר על בסיס התקציב ולא על רזרבות.

יעקב ליצמן: 5 מיליון שקלים היו מרזרבות.

יהודה סבן: לא, לא מרזרבות אלא תקציב נוסף.

יעקב ליצמן: הייתה סיבה מיוחדת שהם קיבלו?

יהודה סבן: לא.

יעקב ליצמן: אני שואל האם יש סיבה מיוחדת לכך שבשנה שעברה הם קיבלו חמישה מיליון שקלים או שמבינים שמגיע יותר ולכן חיפשו את הדרך לתת.

יעקב ליצמן: אנחנו מבינים שמגיעים להם עוד חמישה מיליון שקלים.

אורית נוקד: לפי מה שאני יודעת, משרד התשתיות, נכון להיום, לא מסכים להעביר את הכספים של המכון וזה דבר שגורם לקיצוץ ריאלי בשיעור של שישים אחוזים בתקציבו.

אורית נוקד: אם לא יהיה התקציב הזה, הדבר יביא לסגירת המכון והמשמעות היא מאוד ברורה, היא גם פגיעה בכל החקלאות הימית באזור הדרום, ומעבר לכך, אנחנו מדברים על העיר אילת ואני יודעת שיש קשר בין מכון להוראה והמעבדות של המכון לבין הכשרת סטודנטים וכולנו מסכימים שצריך לחזק את הנגב והערבה כמובן היא חלק מהנגב.

אורית נוקד: בנוסף, הדבר יביא לפיטורים של חמישים עובדים.

אורית נוקד: יושב כאן ראש העיר אילת שאני מניחה שגם הוא יציג את הנושא.

אורית נוקד: אני חשה שיש כאן גלגול של אחריות מצד המשרדים, כי עלה גם איזשהו רעיון שאולי המכון יעבור למשרד החקלאות אבל משרד החקלאות ללא תקצוב אומר שהוא מוכן אבל הוא רוצה גם את התקציב המתאים.

אורית נוקד: לכן חשבתי צריך לעשות סדר בנושא הזה וזאת על-מנת שהמכון לא ייפגע, ולכן הגשתי את הבקשה לדיון ואני מבקשת לשמוע את העמדות של כולם על-מנת שנוכל לקבל את ההחלטה.

אורית נוקד: המטרה של הדיון היא כסף והשארת המכון על כנו.

ינון זריבי: אדוני היושב-ראש, רבותיי חברי הכנסת, כמה מלים לפני שאנחנו נכנסים לדיון התקציבי כי הוא רק חלק מהתמונה והתמונה היא הרבה יותר רחבה.

ינון זריבי: משרד התשתיות הלאומיות מוביל בשנתיים האחרונות מהלך גדול ורחב היקף של הפיכת מכוני המחקר שלו – מכון לחקר ימים ואגמים והמכון הגיאו-פיזי – מחברות ממשלתיות, שכל הבסיס התקציבי שלנו הוא מאוד רעוע – ליחידת סמך במשרד התשתיות הלאומיות.

ינון זריבי: זה מהלך גדול, חשוב, שאחת ולתמיד יפתור את הבעיה התקציבית של המכון.

ינון זריבי: מרגע שהמכון יהיה יחידת סמך במשרד ממשלתי ותקציבו יהיה חלק מתקציבו השוטף של המשרד, ותקן כוח האדם שלו יהיה בכוח האדם של המשרד, הבעיה הגדולה תיפתר.

ינון זריבי: לכן לצורך העניין, התקבלה בקבינט החברתי-הכלכלי בחודש ספטמבר השנה הצעת מחליטים מאוד מאוד חשובה.

יעקב ליצמן: מי חתום עליה?

ינון זריבי: שר האוצר.

ינון זריבי: קודם כל נקבע בעיקרון שבשנת 2007 המכון לחקר ימים ואגמים והמכון הגיאו-פיזי יאוחדו לתוך יחידת סמך במשרד התשתיות הלאומיות שתיקרא המכון למחקר מדעי הים והיבשה.

ינון זריבי: לצורך הצעת המחליטים הזו התקיים משא ומתן ארוך בין משרד התשתיות לבין משרד האוצר כאשר ברקע פעלה במשרד המדע, בראשות המדענית הראשית שלו, ועדת מומחים לגבי הסוגיה הזאת כאשר הסוגיה היחידה שנשארה עדיין לא פתורה ברמה המקצועית - וועדה בראשותה של פרופסור מינה טייכר ממשיכה לשבת עליה – היא סוגיית השיוך של המכון באילת, האם הוא יהיה חלק מהמכון המאוחד או מקומו ביחידת סמך ממשלתית אחרת.

ינון זריבי: לצורך העניין בהצעת המחליטים, למרות שהאוצר ביקש לקבוע שהמכון באילת יופרט, המשרד עמד על זה שזה לא ייכתב בביטוי הזה והביטוי שנכתב הוא תופרד, וההבדל בין תופרט לתופרד היא ברורה.

ינון זריבי: כרגע הוועדה בראשותה של פרופסור מינה טייכר יושבת על המדוכה ואנחנו כולנו ממתינים לדוח הסופי שלה.

ינון זריבי: במקביל, הוועדה שהוקמה על-סמך החלטת הממשלה, החלטת הקבינט החברתי-הכלכלי לגבי איחוד מכוני המחקר והפיכתם ליחידת סמך, יושבת על המדוכה ואנחנו מאוד מאוד מקווים שהיא תעמוד בלוחות הזמנים.

אורית נוקד: אם היו אומרים את הדברים קודם לכן, יכול להיות שזה היה מייתר את הדיון הזה.

ינון זריבי: לעניין התקציבי.

ינון זריבי: בהחלטת המחליטים נקבעו כמה עקרונות שמחייבים אותנו כמשרד ממשלתי.

ינון זריבי: האחד, עצם ביצוע איחוד המכונים והפיכתם ליחידת סמך בשנת 2007, ולפי דרישת משרד האוצר נקבעו גם בסעיף 2(ב) להצעת המחליטים שני עקרונות: האחד, לגבי התייעלות משמעותית בהיקף של לפחות עשרים תקנים במסגרת המכון המאוחד.

ינון זריבי: השני, התייעלות תקציבית של 7.5 אחוזים בתקציב המכון המאוחד.

ינון זריבי: זו החלטת ממשלה מחייבת ואנחנו כעובדים מדינה חייבים לפעול לפיה כי מרגע שאתה מאחד שלושה מכונים ששניים מהם הן חברות ממשלתיות, יחידת סמך אחת, ברור מאוד שחלק מהפונקציות מתייתרות.

ינון זריבי: צריך להזכיר שגם בשנה שעברה וגם בשנה הנוכחית מרבית התקצוב שהמשרד מעמיד לרשות מכוני המחקר באה מהתוספת התקציבית הקואליציונית שמושגת, וכולם יודעים במה מדובר כאשר השר הולך ומשיג כסף.

חיים אורון: אני לא מבין.

חיים אורון: תסביר.

חיים אורון: מה העמדה המקצועית שלכם?

ינון זריבי: תיכף תשמע את המחקרים לגבי תקצוב המכונים.

חיים אורון: אתה אמרת שהאוצר החליט, אבל אני שואל אם מבחינה מקצועית אתם חושבים שזה בסדר.

ינון זריבי: אנחנו חושבים שזה בסדר.

ינון זריבי: יותר מזה, זה על דעת יועץ מקצועי שלקחה ועדת טייכר שאמרה שלא צריך שלושה סמנכ"לים למינהל כשאתה מאחד את שלושתם לגוף אחד, לא צריך שלושה יועצים משפטיים כשאתה מאחד אותם לפונקציה אחת.

יעקב ליצמן: כמה לדעתך צריך להיות התקציב?

יעקב ליצמן: תן לי מספרים.

ינון זריבי: אנחנו מדברים על התקציב המעודכן של מכוני המחקר שיהיה להם בשנת 2007, בתנאי שיאושר התקציב ותגיע התוספת התקציבית.

אורית נוקד: לא הבנתי כלום.

יעקב ליצמן: שאלתי שאלה פשוטה.

יעקב ליצמן: כמה לדעתך צריך להיות התקציב של המכון?

ינון זריבי: התקציב של המכון המאוחד, כי המכון באילת הוא לא מכון נפרד אלא הוא חלק מהמכון לחקר ימים ואגמים שתקציבו הוא 23 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: כמה לדעתך צריך להיות התקציב של המכון לחקר ימים ואגמים באילת?

ינון זריבי: אנחנו מתקצבים את המכון לחקר ימים ואגמים.

ינון זריבי: יש חלוקה פנימית בין אילת לבין מקומות אחרים.

יעקב ליצמן: מה לדעתך צריך להיות התקציב לשנת 2007 עבור המכון לחקר ימים ואגמים באילת?

ינון זריבי: 7 מיליון ו-481 אלף שקלים.

יעקב ליצמן: מה הסכום שרשום בספר התקציב לשנת 2007 למכון חקר הימים והאגמים באילת?

ינון זריבי: 3 מיליון ו-300 אלף שקלים.

יעקב ליצמן: מה עם התקציב החסר בגובה של ארבעה מיליון שקלים?

ינון זריבי: משרד התשתיות הלאומיות הגיע להסכמה עם הממונה על התקציבים באוצר, במסגרת הדיונים על תקציב שנת 2007, על תוספת לתקציב המשרד של 49 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: משרד התשתיות הלאומית הולך להוסיף בשנת 2007 סכום של 4 מיליון שקלים?

ינון זריבי: 4 מיליון ו-181 אלף שקלים לסעיף הזה.

ינון זריבי: זה לא בבסיס כי זו תוספת.

30797: ברשות

30797: כם, אני לא רוצה להתחיל בכופתאות אבל כאשר אני אסביר את חשיבותו של המכון באילת גם לישראל וגם לעיר אילת, מן הסתם תבקשו תוספת על הסכום שנאמר עכשיו.

30797: המכון לחקר ימים ואגמים בעיר אילת הוא תרומה משמעותית אנושית ביותר לעיר.

30797: אילת לא משופעת בכוח אדם איכותי כזה של מדענים ושל חוקרים.

30797: אנחנו עיר שרובה בנוי על ענף התיירות שהוא ענף לא פרופסיונאלי והמחשבה לפגוע במכון הזה, זה להרוס נתח מאוד מאוד איכותי ומשמעותי בעיר אילת.

30797: צריך לזכור שמעבר לאיכויות של האנשים, היכולת שלנו היום לקדם את הנושאים של הביולוגיה הימית באוניברסיטת בן-גוריון באילת נשענת על המוסד ועל התשתית האנושית המשובחת הזו, שלא לדבר על כל נושא חשיבות המחקר במדינת ישראל.

30797: אני רוצה לציין בפני הוועדה הכול כך חשובה הזו, במסגרת אמירה מאוד חשובה לחזק את הנגב – מדברים על זה – ולא יעלה על הדעת שייקחו את הפריפריה הרחוקה ביותר במדינת ישראל ויחסלו את התרומה הזו שיש לעיר אילת.

30797: אני חושב שאם רוצים לחזק את הפריפריה, אני מציע שכל המכון יעבור מחיפה לאילת.

30797: לדעתי זו אמירה רצינית שתתרום רבות לשער הדרומי של מדינת ישראל.

30797: דיברתי עם קובי הבר ואני רוצה למסור לכם מסמך מחיים פרננדס שאומר: "תקציב 2007 זהה לחלוטין לתקציב 2006".

30797: תקציב 2006 היה כתשעה מיליון שקלים ואין שום סיבה בעולם להוריד ולו שקל אחד.

30797: אם אתם שואלים את דעתי, אני הייתי נותן להם תוספת עידוד על הפעולה האדירה שהם עושים.

30797: לכן, כל דיון שעניינו קיצוצים, אני חושב שזה דיון הזוי.

זבולון אורלב: אני נמצא כאן כיושב-ראש ועדת המדע והטכנולוגיה שקיימה סדרת דיונים מאוד ארוכה וממצה בסוגיה.

זבולון אורלב: הרעיון לזעזע את המכון באילת, זה פשוט התאבדות לאומית גם בהיבט של חקלאות ימית.

זבולון אורלב: זה המכון היחידי, מהמובילים בעולם, בדבר שהוא חיוני עם תשואות כלכליות מאוד גבוהות.

זבולון אורלב: לפגוע באילת, גם זה דבר שהוא מזעזע.

זבולון אורלב: התקציב היה תשעה מיליון שקלים.

זבולון אורלב: אני לא רוצה להסתיר שיש כל מיני שמועות.

זבולון אורלב: המכון יושב על תשעים דונם במקום מאוד רגיש באילת, יש כל מיני שמועות של כל מיני נדל"ניסטים עם לחצות וכדומה, יש כל מיני שמועות שמשרד התשתיות בגלל שמדובר בחקלאות ימית אומר שיעבירו אותו למשרד החקלאות כי זה בלי כסף.

זבולון אורלב: לכן הקבינט גם הפריד אותם מיתר המכונים, וזה מאוד מוזר.

זבולון אורלב: אנחנו בוועדת המדע מאוד לא שקטים ורוצים לעמוד על המשמר.

זבולון אורלב: לכן אסור לדעתנו לקצץ.

זבולון אורלב: היה להם תקציב של כתשעה מיליון שקלים והתקציב הזה צריך להישמר.

זבולון אורלב: יש הסכמים בינלאומיים שחתומים עם האיחוד האירופי, עם קרנות שונות, המצ'ינג יפחת, ונדמה לי שהמכון מפעיל עוד כעשרים מיליון שקלים.

ברק חרות: על כל שקל שנותנת הממשלה, אנחנו מביאים שקל.

זבולון אורלב: לכן אנחנו מבקשים את עזרת ועדת הכספים משום שכנראה ועדת המדע לא מסוגלת לעשות, ואני מודה לאורית נוקד שהעלתה את הנושא לדיון.

זבולון אורלב: אגב, אני ביקרתי ביום ראשון במכון באילת ואנחנו מבקשים שהתקציב שלהם יישמר עד להחלטת ועדת פרופסור מינה טייכר.

אריק דיאמנט: בסך הכול מדובר כאן בכותרת של חיזוק מכוני המחקר של משרד התשתיות ותחת הכותרת של חיזוק מכוני המחקר אנחנו מוצאים את עצמנו במצב שבבסיס התקציב, כפי שצוין, התקציב הוא 3.3 מיליון שקלים שמזה אנחנו אמורים בעצם להמשיך לתפקד בשנת 2007, וזה כמובן בלתי אפשרי.

אריק דיאמנט: חשוב לציין שתקציבי המחקר שאנחנו משיגים שהם תחרותיים עם מענקי מחקר, כפי שצוין כאן, עם הקהילה האירופית ועם קרנות בארצות-הברית, בישראל וכדומה, הם מותנים בבסיס תקציבי שהממשלה מממנת אותנו כל השנים באמצעות משרד התשתיות.

אריק דיאמנט: אם אנחנו מדברים על שבעה מיליון שקלים כרגע, זה אומר שלא נוכל לבצע חלק מאותם מחקרים וגם הכספים שאנחנו אמורים לקבל משם, בעצם לא יגיעו.

אריק דיאמנט: המשמעות היא קיצוץ הרבה יותר גדול.

יעקב ליצמן: למה בשנת 2006 לא סידרו את אי-הסדר הה?

אריק דיאמנט: ב-2006 הייתה החלטה שלא ברור לנו מה מהותה.

אריק דיאמנט: הסוסים כאן בעצם הקדימו את העגלה.

זבולון אורלב: בוועדת המדע אני שאלתי את אורי שוסטרמן האם יש בכל-זאת ידיעות או שמועות או כוונות לסגור את המכון, ותשובתו הייתה חיובית.

זבולון אורלב: צריך לדעת שיש פה בעיה.

אלי אפללו: אדוני היושב-ראש, המכון הימי הוא אחד המכונים הראשונים גם בישראל ובמיוחד בכל המדינות השכנות והוא עושה עבודה יוצאת מן הכלל.

אלי אפללו: ראש העיר אילת אמר מה יקרה עם סגירתו ובמה יפגעו.

אלי אפללו: ההסכמים שנעשו הם הסכמים בינלאומיים והם מתייחסים לבסיס התקציב.

אלי אפללו: אם בבסיס התקציב מאושרים 3.5 מיליון שקלים, במקרה הטוב התמיכה שלהם – גם אם בסופו של דבר ייתנו להם שמונה מיליון או תשעה מיליון – הם יוכלו לקבל רק תוספת של 3.5 מיליון שקלים.

אלי אפללו: כלומר, ההפסד שלהם על כל שקל בבסיס התקציב הוא כפול.

אלי אפללו: לא רק שהמדינה לא נותנת להם אלא היא גם מונעת מהם מלקבל את הכסף שיכלו לקבל בזכות ולא בחסד.

אלי אפללו: אני חושב שבבסיס התקציב צריך להיות תקציב שבאמת אנחנו רוצים לתת להם.

אלי אפללו: אם זה שבעה או שמונה או תשעה או אפילו עשרה מיליון שקלים, כי לא צריך לקצץ דווקא במחקר כי התוצאות של המחקר הם דווקא הדברים שבסופו של דבר לטווח ארוך נותנים את התוצאות הטובות.

אלי אפללו: אני יכול לומר שהנזק הימי שיש באילת, עם התיירות הגדולה, גידול הדגים ועוד תופעות כאלו ואחרות, המחקר הימי נותן מענה והוא מהווה חשיבות עוד יותר גדולה היום.

אלי אפללו: אם נפגע היום במשאב הלאומי הכי חשוב שיש לנו, זה באמת ים סוף, ואם לא נתייחס לזה בחשיבות מאוד גדולה ונסתכל דרך החור של הגרוש, ונקצץ שישים משרות, אני מבקש ממך אדוני היושב-ראש שקודם כל בבסיס התקציב יהיה הסכום שרוצים לתת ולא סכום אחר.

אלי אפללו: אני חושב שצריך להגדיל את התקציב ולתת להם את מה שבאמת הם צריכים כי הם מכפילים את הסכום.

אלי אפללו: אפילו שהייתה לי תאונה עת צללתי במכון הזה, אני מאוד מעריך את העבודה שלכם ואני רוצה לומר לכם שאתם עושים עבודה ברוכה.

חיים אורון: אני רוצה להיות מאוד ענייני.

חיים אורון: ההבדל בין להפריט ולהפריד הוא בעזרת השם.

חיים אורון: כאן הוויכוח האמיתי והשאר תרגילים.

חיים אורון: אם רוצים לייעל, אפשר לייעל ולאחד ולחסוך סמנכ"ל, וזה לא הוויכוח האמיתי.

חיים אורון: הדרך היחידה למנוע את המטרה הבסיסית היא לחזור לתקציב של השנה הקודמת, גם על-פי המסמך של עיריית אילת.

חיים אורון: אגב, פעם ראשונה מתייחסים לים, גם אילת וגם החוקרים, באותו יחס.

חיים אורון: גם עיריית אילת וגם המכון מדברים על 8.650 מיליון שקלים.

חיים אורון: במספרים שאתה אמרת מגיעים ל-7.48 מיליון, חסר 1.17 מיליון.

חיים אורון: אנחנו לא יכולים לתת אף שקל אלא אם כן בתקציב תבוא הממשלה ותביא נייר שבו יהיה כתוב לא המספר הקודם אלא המספר הזה.

יעקב ליצמן: או שמישהו יגיש הסתייגות.

חיים אורון: והיא תתקבל ברוב.

חיים אורון: אני כבר הגשתי הסתייגות.

אורית נוקד: גם אני.

יעקב ליצמן: צריך עוד אחד.

קריאה: כולנו נגיש.

יעקב ליצמן: אני מדבר על חברי הכנסת מהקואליציה.

חיים אורון: שיבוא הכול בסוף, ב-31 בדצמבר.

חיים אורון: אני חושב שצריך להוסיף כאן על הלוח 1.200 מיליון כדי להעמיד את התקציב על 8.65 מיליון, שזה אומר שהכנסת אומרת תמשיכו במסלול של השנים האחרונות.

שלי יחימוביץ': הגשנו הסתייגות ואנחנו נעמוד בה כי זו דוגמה לאיוולת המוחלטת של התקציב, של איך מקצצים כמה גרושים במקום שאחר כך נצטרך להשקיע מאות מיליונים כדי להחזיר את הדברים האלה בחזרה.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להדגיש שעוד לא השתמשתי בזכות הדיבור שלי ואני רוצה להעביר את זמן הדיבור שלי לברק חרות, מנכ"ל המכון לחקר ימים ואגמים.

יעקב ליצמן: את לא יכולה.

יעקב ליצמן: תסתכלי בסדר היום ותראי מה מחכה לנו.

יעקב ליצמן: אני לא יכול לאפשר זאת.

שלי יחימוביץ': זו דוגמה קלאסית שמראה איך שהדברים מתנהלים.

שלי יחימוביץ': קמים אנשים בוקר אחד ומוצאים שקיצצו להם את התקציב בארבעים אחוזים.

שלי יחימוביץ': אני הייתי עדה לחילופי דברים בעניין הזה בין שר התעשייה לבין שר החקלאות.

שלי יחימוביץ': כשבאתי לשר התעשייה הוא אמר לשר החקלאות שזה אמור לעבור אליו, ואז אמר שר החקלאות שהוא שמע שזה אמור לעבור אליו, וכך מתנהלים הדברים.

שלי יחימוביץ': יש כאן משהו שהוא ממש מהותי.

שלי יחימוביץ': זו דוגמה לאיוולת שבה מתנהלים הדברים.

שלי יחימוביץ': הרי מיטב המוחות יושבים כאן וחושבים איך נחזיר אלינו את החוקרים שעובדים באוניברסיטאות, איך נביא בחזרה את המוחות שברחו ממדינת ישראל, אבל כאן אתה סוגר את המכון הזה, והאנשים יעזבו.

ברק חרות: הבעיה היא לא רק ה-1.17 של המכון אלא כל חקר ימים ואגמים, כולם קוצצו.

ברק חרות: אנחנו משפטית ישות אחת.

יעקב ליצמן: אתה לא אומר את הדברים במקום הנכון.

ברק חרות: כדי שאפשר יהיה להגיע לרה-ארגון עצמו, לארגון מחדש, והחלטת הממשלה על הקיצוץ הייתה בנוגע למתכונת החדשה, ולא בנוגע לתקציב 2007, כדי שאפשר יהיה להגיע שלמים ולא נתפרק לחלוטין, צריך לתת את התקציב המתאים ל-2007.

אבישי ברוורמן: יש פה שתי בעיות.

אבישי ברוורמן: תראו איזה דיון גדול ומסובך מתקיים כאן לגבי ה-1.7 מיליון, ועוד מעט יעבירו מיליארדים למשרד הביטחון.

אבישי ברוורמן: ה-1.7 מיליון יועבר באמצעות ההסתדרות או על-ידי משרד האוצר.

אבישי ברוורמן: אני מכיר את הנושא.

אבישי ברוורמן: כשהגעתי לאוניברסיטת בן-גוריון חשבנו שאת המכון הזה נעביר לאוניברסיטת בן-גוריון.

אבישי ברוורמן: החבר'ה כאן יקבלו את המיליון, אנשים צעירים לא יבואו לשם, ועם כל העתיד, המכון הזה כרגע הוא על כרעי תרנגולת.

אבישי ברוורמן: לכן אני אומר שאת המיליון הזה צריך להעביר, אבל הבעיה האמיתית היא האם תהיה החלטה כי כל שנה יעבדו כאן על התקווה שבמשרד ממשלתי זה או אחר יעבירו מיליון, ואני לא רואה בעתיד תקומה למכון הזה.

אבישי ברוורמן: אם תהיה החלטה שמעבירים בחוק מדינה, ואולי זה יצטרף לאוניברסיטת בן-גוריון ויהיה סדר, כי רק אם מדברים על טווח ארוך, אנשים צעירים יבואו, כי אחרת הוותיקים יחזיקו את המכון אבל הוא לא יתקיים.

אבישי ברוורמן: לכן הדיון האמיתי הוא לא כאן, הדיון הסובסטנטיבי צריך להיות כזה שפעם אחת יתייחסו לדברים לטווח ארוך.

אבישי ברוורמן: אני כבר יושב אתם שנים, יש הרבה ועדות אבל מרוב ועדות – אין תוצאות וזו הבעיה של האנשים האלה.

אבשלום וילן: יש פה משחק ציני בין משרד התשתיות לבין משרד האוצר לבין משרד החקלאות.

אבשלום וילן: כל אחד זורק את זה למישהו אחר ומשרד התשתיות מנסה להרוויח כאן כסף באופן ציני.

אבשלום וילן: לכן אני מציע שהוועדה בסיכום תאמר שהיא רואה חובה לקיומו של המכון, היא דורשת להיצמד לתקציב 2006, ההחלטה תקפה עד שתסיים את עבודתה ועדת טייכר, אבל במקביל אני מציע לנו לא לסמוך על ההסתייגויות.

אבשלום וילן: ההסתייגות זו עמדת הגנה.

אבשלום וילן: אני חושב שבדיונים של הוועדה עם שר האוצר, לקראת אישור התקציב, צריך להיות פה אחד שאנחנו דורשים שזה לא יהיה כהסתייגות אלא השלמה ל-8,7 מיליון שהיא תבוא כדרישת ועדה כוללת חד-משמעית.

אבשלום וילן: אני לא רוצה להגיע להסתייגויות במליאה.

אורית נוקד: אני מדברת על הסתייגות בוועדה.

ראובן ריבלין: הבעיה היא הרבה יותר מסובכת ממה שהוצגה לפנינו כאן.

ראובן ריבלין: אני מבין שגם אם אנחנו תומכים במכון באילת, הקיום שלה תלוי בגורמים אחרים.

ראובן ריבלין: זה מעורר בעיה גדולה כי אם אנחנו נעזור למכון באילת ולא נעזור למרכיבים האחרים, יכולים גם המרכיבים האחרים להיפגע.

ראובן ריבלין: שימו לב, כי שמעתי את הפרופסור שביקש לדבר וכאשר הוא נכנס לגוף העניין הוא הסביר לנו שיש פה שילוב מוחלט בין שלושת המערכות האלה.

ראובן ריבלין: אני חושב שכל זמן שיושבות ועדות, יפה מאוד שהן יושבות.

ראובן ריבלין: כמו אבישי ברוורמן, גם אני מאמין בהן מעט מאוד.

ראובן ריבלין: יחד עם זאת, לא יכול להיות מצב שוועדה לא הכריעה ואנחנו נקצץ מהשנה הקודמת.

ראובן ריבלין: אני תומך בכל מה שאמר חיים אורון.

ראובן ריבלין: יחד עם זאת, התוצאה שהוא כתב היא התוצאה הנכונה ואני רוצה להסביר שמדובר לא במיליון אלא בארבעה מיליון משום שמה שהיום כתוצאה מהרה-אורגניזציה בכל המערכת הזאת, הולכים לקצץ מאילת, זה כמעט ארבעה מיליון שקלים.

חיים אורון: לא, הוא אמר שמחזירים ואז נשאר 1,7 מיליון.

ניסן סלומינסקי: שתי הערות שנאמרו, אבל אני רוצה להדגיש אותן.

ניסן סלומינסקי: צריך לשים לב לשלושת המכונים כי אם נדאג למכון אחד והאחרים ייפלו, הם יגררו אתם גם את המכון הזה.

ניסן סלומינסקי: בתקציב מופיע 3 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: זה שרובי ריבלין אומר שיש עוד 4 מליון שקלים, זה מכובד וזה יפה, אבל עדיין אנחנו צריכים לדעת שזה עדיין לא מופיע.

ניסן סלומינסקי: אם כך, חסרים לנו 4 מיליון ועוד 1.2 מיליון.

ניסן סלומינסקי: למעשה חסרים לנו 5.2 מיליון שקלים.

יעקב ליצמן: כל אחד מעלה את המחיר, ואני אומר את זה ללא ביקורת.

יעקב ליצמן: אנחנו יודעים איך זה עובד.

יעקב ליצמן: הלוואי שנקבל.

יעקב ליצמן: אני לא יכול לשנות את הבסיס כי מצביעים על התקציב.

יעקב ליצמן: אני ריאלי ואתם יודעים שאני צודק.

אלי אפללו: אם זה לא בבסיס התקציב, זה לא שווה.

ניסן סלומינסקי: שהתקציב יהיה כמו התקציב שהיה בשנה שעברה.

ניסן סלומינסקי: 9 מיליון שקלים.

ניסן סלומינסקי: כאן יש לך 7.7 מיליון.

חיים אורון: אני כתבתי בהתחלה 1.2 מיליון כי לקחתי את ה-4 שלו כקבועים.

חיים אורון: אם אתם רוצים לתקן, נתקן.

חיים אורון: הוא דיבר על 3.6 ועוד 1.2, שזה 4.8.

חיים אורון: אם רוצים להיות מדויקים לגמרי, זה 4.8.

יהודה סבן: החלטת הממשלה מדברת על קיצוץ מסוים.

ראובן ריבלין: למה בספר כתוב אחרת?

יהודה סבן: אנחנו מדברים על תקציב 2007.

יהודה סבן: בסיס התקציב של 2006 הוא לא 4 מיליון.

יהודה סבן: בשנת 2007 משרד התשתיות הגיש לנו את בקשתו והוא הציע תקציב של 2.800 מיליון.

יהודה סבן: אנחנו אמרנו שהקיצוץ הוא דרסטי מדיי ולכן דרשנו לעשות את הקיצוץ בבסיס התקציב כפי שנאמר כאן.

יהודה סבן: לכן נקבע 3.3 מיליון שקלים.

יהודה סבן: מה שחשוב מבחינת המכון זה לא מה כתוב בבסיס התקציב אלא בסך הכול מה התקציב שיינתן למכון.

קריאה: כמה בסך הכול התקציב?

יהודה סבן: בסך הכול תקציב משרד התשתיות לשנת 2006 היה 179.1 מיליון.

יהודה סבן: בשנת 2007 התקציב הוא 184 מיליון שקלים.

יהודה סבן: תוספת התקציב הזו לא ניתנה לצורך מסוים.

יהודה סבן: ההחלטה היא החלטה פנימית של משרד התשתיות.

קריאה: זה עוד יותר גרוע.

ינון זריבי: בואו נעשה סדר במספרים, אם רוצים לפרוס את כל היריעה.

ינון זריבי: בסיס התקציב של משרד התשתיות הלאומיות קוצץ משנת 2006 ל-2007 ב-19 אחוזים.

יעקב ליצמן: האם זה פלט על כולם?

קריאה: כן.

ינון זריבי: כשמקצצים את תקציב המשרד ב-19 אחוזים, אנחנו מקצצים את תקציב המכונים לא ב-18 ולא ב-18 ולא ב-16 ולא ב-15.

ינון זריבי: כשמקצצים את בסיס התקציב של המשרד ב-19 אחוזים, אנחנו מקצצים את תקציב המכונים רק ב-6 אחוזים.

יהודה סבן: בסיס התקציב של המשרד קוצץ, זה נכון.

יהודה סבן: האפשרות להוסיף להם באה מהתוספת התקציבית של 49 אחוזים ואנחנו אומרים את הדברים גלוי על השולחן.

יהודה סבן: לא קיצצנו אותם בשיעור הקיצוץ בבסיס התקציב.

אבשלום וילן: הם מנסים לתפוס טרמפ על החלטת מחליטים ולנגוס קטע מתוך הכסף.

אבשלום וילן: אני אומר שמה שהאוצר אמר, שאת ה-5.5 מיליון, נא להשאיר במכון כי הוא לא שייך לתשתיות.

שלי יחימוביץ': לא 19 אחוזים אלא 25 אחוזים.

יעקב ליצמן: אני רוצה להציע הצעת החלטה.

יעקב ליצמן: יש ועדה שבודקת, ועדת פרופסור מינה טייכר, והיא תחליט, אבל בינתיים אנחנו אומרים שהתקציב של 2007, בסיס התקציב, צריך להיות כפי שהיה בבסיס התקציב בשנת 2006.

ניסן סלומינסקי: יש כאן שני דברים.

ניסן סלומינסקי: אז הוסיפו לשם חמישה, אבל עכשיו מוסיפים להם רק ארבעה.

חיים אורון: ההחלטה צריכה להיות שהיקף התקציב למכון באילת בשנת 2007 יהיה כמו בשנת 2006.

חיים אורון: המשמעות שלו היא 8 מיליון ו-650 אלף שקלים.

יעקב ליצמן: מקובל?

יעקב ליצמן: תודה רבה.