ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 118, 2006-12-13 10:00

משה שרוני: בוקר טוב, אני פותח את הישיבה.

משה שרוני: הנושא: תקנות הבטיחות בעבודה (עבודה בגובה) התשס"ז-2006.

משה שרוני: משרד התמ"ת, בבקשה:

חנה מזור: התקנות הובאו לשולחנה של הוועדה במושב הקודם של הכנסת, אבל הם הוחזרו על-ידי היו"ר לצורך השלמות בשני נושאים.

חנה מזור: במישור המקצועי היו התנגדויות מצד כל מיני פרסומים.

חנה מזור: לצורך זה מינה היו"ר מומחה מטעם הכנסת, שישב עם כל הסקטורים שהתנגדו והשתדל עד כמה שניתן להגיע איתם להסכמות.

חנה מזור: לגבי המישור המשפטי, הועלו ע"י היועץ המשפטי של הוועדה מספר פניות, שעיקרן הוא לעניין חופש העיסוק, כיוון שהתקנות למעשה מגבילות את העיסוק לעבודה בגובה רק למי שהוכשר ע"י מוסדות להכשרה שלנו שאושרו ע"י משרד התמ"ת.

חנה מזור: לצורך זה קיימנו ישיבות מרתון עם היועץ המשפטי של הוועדה ועם משרד המשפטים וכתוצאה מזה הוספנו שני פרקים לגבי ההכשרות וכתיבה של הכשרות.

חנה מזור: זאת אומרת, מי שאושר, יש מקרים מסוימים שהוחלט לפסול.

חנה מזור: לרבות מנגנון של ערר או השגה במקרים כאלה.

חנה מזור: התקנות באופן כללי הן מאוד מקצועיות.

משה שרוני: זה נעשה ע"י מהנדס בטיחות?

חנה מזור: בשיתוף של הרבה מאוד גורמים.

חנה מזור: המקור הנורמטיבי זה סעיף 173 לפקודת הבטיחות והעבודה שמאפשר לשר התמ"ת להתקין תקנות לצורך בריאות וגהות של העובדים במקומות עבודה.

משה שרוני: אני חושב שניתן את הכותרת ואם יש מתנגדים, אנחנו נתקן.

חנה מזור: אני מניחה שלאור הישיבות שקיימנו, לא צפויות הרבה התנגדויות כרגע.

משה שרוני: או כן או לא, ברגע האחרון יכולים להתנגד, הם תמיד רוצים להפתיע.

זאב דיבסק: אני מבקש להציג כמה דברים במסגרת התקנות.

זאב דיבסק: קודם כל, בעצם מה מוגדר כעבודה בגובה, חלק מהאנשים לא מבינים בדיוק את המהות של זה, מה מוגדר עפ"י התקנה.

זאב דיבסק: אנחנו מבקשים להציג בפניכם סרט הסברתי בנושא העבודה בגובה.

זאב דיבסק: אני חושב שהוא בסה"כ משקף את סך כל הפעילויות וממחיש את חשיבות תיקון התקנה הזאת.

זאב דיבסק: אנחנו נסביר מדוע נכתבה התקנה ומה מהות התקנה.

זאב דיבסק: מה הפרקים העיקריים בתקנה וכמובן נהיה השותף והמיודע בהכנת התקנה.

זאב דיבסק: קודם כל, עבודה בגובה, ברמה העקרונית זה כל עבודה לרבות גישה למקום העבודה.

זאב דיבסק: זאת אומרת, זה לא רק נקודת העבודה עצמה אלא גם הגישה אליה, שממנה עלול ליפול עובד לעומק העולה של שני מטרים.

משה שרוני: משניים ומעלה?

זאב דיבסק: ומעלה.

זאב דיבסק: וזה כולל כמובן בין השאר, עבודה שמתבצעת מעל משטח שאין לו, מה שנקרא "גידור" או "מעקה תקני".

זאב דיבסק: זה עבודה שמצריכה את הטיית גוף האדם מעבר ל-45 מעלות משפת המעקה או הגידור.

זאב דיבסק: וזו כמובן עבודה שמתבצעת מתוך אותם מתקנים שאנחנו מכירים בשם: במה מתרוממת או סל הרמה או פיגום ממוקד.

אהובה זלצברג: עם כל התקנות הנהדרות כאן, דבר אחד לא ראיתי וזה סנקציה מיידית של סגירת אתר.

חנה מזור: זה קיים בחקיקה ראשית.

אהובה זלצברג: אבל הדברים האלה לא מתבצעים, רבותיי.

משה שרוני: גברת, הבנו את השאלה שלך.

משה שרוני: יש תקנון, בסדר.

זאב דיבסק: למעשה מי שחשוף לנפילה מגובה ופגיעה מנפילה מגובה, זה בעצם כמעט כל העובדים במשק.

זאב דיבסק: החל מהאנשים שמטפסים על סולמות כדי להוריד משהו מספרייה וכלה במטפסי תרנים, ומרכיבי במות ובעצם כל בעלי המקצוע.

זאב דיבסק: אפשר לראות את סך כל תאונות העבודה.

זאב דיבסק: הנתונים נמסרו מהמוסד לביטוח לכל מה שקשור לתאונות העבודה שלא נסתיימו במוות, ואפשר לראות את היחס שבין סך כל תאונות העבודה, אנחנו ניכינו במתכוון את תאונות דרכים כי הן אינן רלוונטיות לעניין שלנו, של עובד שמגיע עד למקום העבודה וממנה.

זאב דיבסק: אפשר גם לראות בשורה התחתונה, אני לקחתי בכוונה משהו כמו ממוצע רב-שנתי, תאונות שהסתיימו במוות בין 1996 עד ל-2006: 67 עובדים/עובדות.

זאב דיבסק: והנפילות מגובה זה 27 אנשים שנהרגו, שזה למעלה משליש.

זאב דיבסק: ובכל שנה, כפי שאמרנו קודם, נהרגים כ-28 עובדים כתוצאה מנפילה מגובה.

זאב דיבסק: מספר התאונות, לא תאונות המוות, הוא ממוצע של 8,000 מקרים בשנה, זה יוצא שכמעט כל 22 דקות נפגע עובד מנפילה מגובה.

זאב דיבסק: יש חובה שהיא חובה משמעותית מאוד בהיבט של הדרכה או הכשרה, בהתאם לאופי העבודה המבוצעת במקום העבודה וחובת רענון תקופתית.

זאב דיבסק: הוכנה תכנית הדרכה מודולרית.

זאב דיבסק: קבענו מה שנקרא, תחומי עבודה בגובה ויתכן שעובד מסוים מבצע עבודה רק על סולם, הוא לא יקבל הדרכה על תחומים שאינם נוגעים לו, אלא הוא יקבל הדרכה בתחום הספציפי של העבודה בגובה שהוא מבצע.

זאב דיבסק: התקנה בין השאר באה להנחות את האופן והשימוש בציוד מתאים, בהתאם לדרישות התקן ואופי העבודה, כאשר יש הפניות לגבי מערכות שונות בעניין עבודה בגובה, עם אילו מערכות להשתמש ובאילו מקרים.

זאב דיבסק: אז במקרים מאוד ייחודיים, נתנו דרישות ולגבי המקרים הכוללים, אסרנו דרישות של מקרים למשל כמו מקרים של מזג אוויר קיצוני, של ערפל, של שלג, של ברד, להימנע מלבצע עבודה שכזאת שמא חלילה אדם ייפגע תוך כדי העבודה בגלל תנאי ראות לקויים.

זאב דיבסק: והדבר האחרון, בחלק של משמעות התקנה, אנחנו בעצם קבענו את הכישורים ובעלי התפקידים לביצוע ההדרכות וההכשרות.

זאב דיבסק: חלק מההכשרות שהן - ביצוע עבודות גלישה, מה שאנחנו מכירים בשפת העם, עבודות סנפלינג של ניקוי חלונות שאנחנו רואים בדרך-כלל בבניינים רבי-קומות ועבודה של טיפוס על תרנים, שהן עבודות מאוד מסוכנות.

זאב דיבסק: יש פה נציגים של מוטורולה וסלקום.

משה שרוני: זה קרה רק לפני יומיים.

זאב דיבסק: אז זה בדיוק העניין.

זאב דיבסק: זה גם כן חלק מהדרישות ואנחנו באמת קבענו בצורה מפורשת שלגבי תרנים, חלק מהדרישות כדרישות מקדמיות, תורן חייב להיבדק ע"י מהנדס שיבדוק את היציבות שלו בתדירות של אחת לחמש שנים, על-מנת שלא יקרה חלילה מה שקרה לפני יומיים.

זאב דיבסק: אמרנו גם בפעם שעברה, שברמה העקרונית התקנה לא מסדירה את חובת הבדיקות הרפואיות לחבר'ה האלה שחלקם הגדול נמצא בסיכונים מאוד גבוהים, וזה מסיבות שקשורות למשרד הבריאות שהתנגד לממן את העלויות של הבדיקות האלה.

משה שרוני: למה משרד הבריאות צריך לממן את זה?

משה שרוני: יש מוסדות שכל שנה שולחים את העובדים שלהם לבדיקות.

משה שרוני: המוסד שולח על חשבונו.

משה שרוני: משרד הבריאות לא ישלח את כל העובדים לבדיקות.

זאב דיבסק: זה לא כל העובדים.

זאב דיבסק: אנחנו דרך אגב מדברים על קבוצה מאוד ייחודית.

זאב דיבסק: אבל לידיעתך, תקנות אחרות, למשל תקנות העגורנאים ותקנות של מה שנקרא בריאות העבודה, חומרים מסוכנים או חומרים מסרטנים, בתקנות כתוב בצורה מפורשת שהעובד מבצע את הבדיקה, מה שנקרא, על חשבון המדינה.

זאב דיבסק: זה מה שנקרא "רפואה תעסוקתית" כשמה.

משה שרוני: יש הבדל בין רפואה תעסוקתית לבין פועל בנין וחקלאי.

זאב דיבסק: אבל היום הם לא מוכנים להכניס לתוך הסל.

גיל שבתאי: האוכלוסייה שזאב מדבר עליה זה לא כל אוכלוסיית העובדים בגובה, הוא מדבר, למיטב הבנתי, על אוכלוסיית הגולשים והמטפסים.

זאב דיבסק: נכון, כבר אמרתי שמדובר על אוכלוסייה מאוד מצומצמת, אני לא מדבר על כל מי שעובד בגובה.

זאב דיבסק: ומדובר על אוכלוסייה בסך-הכל בהיקפים לא כל-כך גדולים.

זאב דיבסק: אבל כפי שאמרתי, משרד הבריאות התנגד.

משה שרוני: הוא לא התנגד, כנראה שאין לו כסף בשביל זה.

זאב דיבסק: שותפים בהכנת התקנה היו הממונים על בטיחות במקומות העבודה, נציגי חברת חשמל, נציגי חברות הסלולאר, יס, סלקום, אורנג' ומוטורולה, התאחדות הקבלנים, התאחדות התעשיינים, המוסד לבטיחות ולגיהות, מינהל הבטיחות בצה"ל, נציגי המרכז החקלאי.

משה שרוני: סלחו לך כבר.

זאב דיבסק: אני סיימתי את החלק הזה במצגת.

זאב דיבסק: עכשיו מה שאדוני יקבע, אנחנו נעשה.

משה שרוני: אדון אשר פרידמן, יועץ הוועדה, יש לך מה להוסיף?

פרידמן: אין לי מה להוסיף, אני כתבתי את כל מה שהיה לי בחוות-הדעת.

פרידמן: התייחסתי להערות ולהתנגדויות של גורמים שונים.

משה שרוני: הגיעו להסכמה בסוף?

משה שרוני: או 90 אחוזים הסכימו?

פרידמן: יותר מ-90 אחוזים.

פרידמן: החקלאים התנגדו לעיקריים, אבל אחר-כך קיימנו איתם שני סיורים במקומות העבודה, ולאחר מכן קיימנו פגישה במרכז החקלאי עם כל הגורמים, והגענו לסיכומים שבסופם הסכימו.

משה שרוני: יפה מאוד, כל הכבוד.

פרידמן: הסיכומים האלו הוצגו גם בנוכחות נציגות התמ"ת ונציגות המשרד לבטיחות וגיהות, והתמ"ת הכניס את התיקונים בהתאם להסכמה.

משה שרוני: הם עברו כל הסעיפים?

פרידמן: כל הסעיפים שהביעו התנגדויות.

משה שרוני: כל ההסתייגויות טופלו?

פרידמן: כן.

משה שרוני: יפה מאוד.

חנה מזור: הבוקר הועלתה הסתייגות ע"י משרד הביטחון לגבי יחידות צה"ל.

חנה מזור: הם מציעים להחריג את המוסדות, שהם יאשרו את מוסדות ההכשרה, שפרקים ח' ו-ט' לא יחולו עליהם.

משה שרוני: מי קבע?

חנה מזור: זו הצעה שהובאה אלינו הבוקר.

ורדה אדוארדס: שאם המדובר בהכשרות שצה"ל עושה לכל ביצוע עבודות בתוך צה"ל בלבד.

משה שבת: אנחנו מכשירים מטפסים בתחומים מבצעיים כאלה ואחרים, החל מתחום התקשורת עובר דרך תחום המודיעין וכו', אשר מכשירים אותם במסגרת בתי-הספר הצה"ליים עפ"י תכנית בתיקי קורס מאוד מפורטים.

מנחם שוורץ: כפי שראית, המוסד לבטיחות ולגיהות נרשם בין השותפים להכנת התקנה.

מנחם שוורץ: המוסד לבטיחות ולגיהות הכשיר במהלך השנתיים האחרונות מעל 200 מדריכים בתחום של טיפוס בעבודה בגובה, במסגרת פיילוט.

מנחם שוורץ: מפני שכאן ניסיתי בכל זאת למצוא איזשהו סעיף, שיעיד על כך שלמפקח העבודה הראשי תהיה האפשרות להסמיך את המוסד לבטיחות ולגיהות.

מנחם שוורץ: לכאורה ידיו כבולות כאן.

זאב פוטרמן: יש לי שתי שאלות.

זאב פוטרמן: אחת, לגבי צה"ל, מדובר כאן על עובדים אזרחים עובדי צה"ל או רק על אנשי צבא?

משה שרוני: גם העובדים האזרחיים בצה"ל הם כלולים, אם לא ידוע לך.

משה שרוני: אזרח עובד צה"ל הוא בדיוק כמו חייל בתוך המחנה, לידיעתך.

ורדה אדוארדס: החיילים וצה"ל כפופים לחוק.

זאב פוטרמן: לכן אני שואל.

ורדה אדוארדס: זה יחול על עובדי צה"ל, כן.

ורדה אדוארדס: למעשה הבקשה שלכם תחול על עובדי צה"ל.

ורדה אדוארדס: זה שצה"ל קיבל על עצמו באופן וולונטרי לעבוד עפ"י כל הוראות הבטיחות שאנחנו כותבים, זה בסדר, אבל זה לא מחייב.

ורדה אדוארדס: בסדר, כולל עובדי צה"ל.

משה שבת: כי זה הסמכות של הצבא, בדיוק כפי שציינת אדוני היו"ר, שאזרח עובד צה"ל הוא למעשה כמו חייל.

משה שבת: הגם שעליו חלים תקנות כאלה ואחרות, אי אפשר ליצור הפרדה ביחידה מסוימת שיש בה גם אזרחים וגם חיילים.

משה שרוני: בכל מקרה משרד התמ"ת לא מסוגל לפקח על עובדי צה"ל שאין להם כוח-אדם בכלל ואין להם עותקים, כך שזה מובן מאליו.

משה שרוני: נכון, גברתי?

ורדה אדוארדס: אנחנו נשמח אם נפתח את הנושא.

משה שרוני: להוסיף תקציב - אפשר, אין בעיה.

זאב פורטמן: השאלה השניה, האם יש כבר בתי-ספר שהוכשרו ומה קורה בתקופת המעבר?

זאב דיבסק: קודם כל, שום בית-ספר נכון לרגע זה לא הוכשר באופן רשמי, היות והתקנה אינה בתוקף.

זאב דיבסק: הוא לא הוכר, היו מספר בתי-ספר שקיימו הכשרות כלשהן ובניגוד לכל מה שכתוב בתקנה, בהיבט של התחולה, אנחנו קבענו שלעניין אישור מוסדות להכשרה, אנחנו תוך שלושה חודשים נתחיל לאשר מוסדות להכשרה.

מנחם שוורץ: אבל ההסמכה היא עפ"י התקנה כאן.

מנחם שוורץ: ולכאורה עפ"י מה שרשום בתקנה, למוסד לבטיחות ולגיהות שאתה עברת במסגרת הזו הכשרה כמדריך, פקח העבודה הראשי אינו רשאי להסמיך.

מנחם שוורץ: אם אתה קורא כאן את הכללים, זה לא ניתן.

זאב דיבסק: לא זאת היתה כוונת המחוקק.

ורדה אדוארדס: מנחם הפנה את תשומת לבנו עכשיו לניסוח שמצוי כאן בסעיף 46(א)( 3) חבל שלא תיקנו את זה קודם, כי ברור שהכוונה היתה שהמוסד לביטוח ולגיהות הוא זה שבאמת ביצע את הפיילוט בעניין הזה.

משה שרוני: שיתוף פעולה מלא, את אומרת.

מנחם שוורץ: כן, אבל לכאורה הידיים כבולות עפ"י הנייר הזה.

ורדה אדוארדס: זה לא מדויק.

ורדה אדוארדס: בנוסח שאנחנו כתבנו, כתוב שמותר להכיר במוסד רק אם לרשותו כלי האימון ואם מועסק במתקנים.

ורדה אדוארדס: לדעתי ניתן מאוד בפשטות להרחיב את "לרשותו" כך שזה גם באמצעות התקשרות עם איזשהו גוף וכד', תגיד לי אתה אם זה נראה בסדר.

מנחם שוורץ: אני רוצה לשאול את היועץ המשפטי של הוועדה.

מנחם שוורץ: ברמה העקרונית אם אני חותם על איזשהו הסכם עם גוף מסוים שהוא יספק לי לצורך העניין, נגיד במות מתרוממות לצורך ההכשרה והוא מציג בפניי את המסמכים האלה, זה לא עומד במה שכתוב פה?

גיל שבתאי: הדרישה של 46 (א)(2) היא שלרשותו מתקני אימון, אני לא רואה בזה בעיה.

אהובה זלצברג: במיוחד לנושא של חתימות על אישורי הדרכת עובדים זרים, נושא של הטפה, נושא של הרגלים אחרים של עבודה, איך אתם מתמודדים עם הדבר הזה?

אהובה זלצברג: כי מכיוון שאני מטפלת בעובדים שנפגעים בתאונות עבודה, ראיתי הרבה עובדים זרים, שמחתימים אותם אוטומטית במקום העבודה ובאתרים על כך שהם קיבלו הדרכה וכשאני שואלת אותם בשפתם, יש לי הרבה מתורגמנים, הסבירו להם, א',ב',ג', ד'.

אהובה זלצברג: הם אומרים: "לא", "ומי החתים אתכם?", "בעל הבית".

חנה מזור: הנושא של הדרכת עובדים הוא נושא קריטי לא רק בעניין הזה של עבודה בגובה אלא בכלל, בכל עבודה שיש בה איזשהו סיכון.

אהובה זלצברג: אנחנו מדברים על הכשרת מדריכים לגובה.

חנה מזור: המדריכים עוברים הכשרה מאוד מפורטת ומעמיקה ולגביהם אני לא חושבת שקיימת איזושהי בעיה.

חנה מזור: את מדברת על העובד באיזשהו מקום על הגג.

משה שרוני: גברתי, העובדים הזרים שבאים ארצה, מגיעים כבעלי מקצוע שעבדו בארץ שלהם, מעל 90 אחוזים עברו בדיוק את כל הנושאים האלו.

משה שרוני: כך שאנחנו נשתדל לתת כמה שפחות עבודה למשרדי עוה"ד על תביעות.

אהובה זלצברג: לצערי הרב, כבודו, חלק גדול מהנתונים שהוצגו כאן על מספר תאונות העבודה לפי נתוני המוסד לביטוח לאומי, זה מספר הרבה יותר גדול ממספר התאונות בפועל, מפני שמספר העובדים הזרים שמגיעים לביטוח לאומי, הוא בערך חצי ממספר הנפגעים, מפני שהמעביד לא פותח את התיקים בביטוח הלאומי והעובדים עצמם לא יודעים להגיע ולדווח על כך שהם נפצעו בתאונות.

משה שרוני: גברתי, אני לא דן היום בנושא של הקבלנים.

משה שרוני: יש מוסדות שמטפלים בזה, אם לא מטפלים בזה – נא לפנות אליהם, יש ועדה לעובדים זרים נפרדת, תפני אליהם בבקשה.

אהובה זלצברג: אני מבינה שחיי אדם זה אפס.

משה שרוני: גברתי, את שמעת אותי, שלום.

אהובה זלצברג: שלום וברכה, תודה רבה.

משה שרוני: יש גבול לחוצפה.

אהובה זלצברג: זה חוצפה, אנחנו מדברים על חיי אדם ובטיחות.

משה שרוני: יש ועדה לעובדים זרים, גברתי, תפני אליהם.

אהובה זלצברג: זה בטיחות וזה חיי אדם.

משה שרוני: שלום.

אהובה זלצברג: אני מאוד אשמח שזה יועבר לעיתונות.

מנחם שוורץ: נקודת מידע, המוסד לבטיחות וגיהות מפעיל הדרכה אינטנסיבית לעובדי בניה וההדרכה לאנשים בענף הבניה מתבצעת בשש שפות.

מנחם שוורץ: בחקלאות מתבצעת פעילות אינטנסיבית של הדרכת התאילנדי, בשפה התאילנדית.

מנחם שוורץ: כלומר, יש מאמצים להגיע אל העובדים בשפתם.

משה שרוני: היא באה בכוונה תחילה לעשות את ההצגה, עשתה הצגה והלכה הביתה, זה הכל.

משה שרוני: אנחנו לא מתרגשים מהצגות כאלה.

ורדה אדוארדס: אבל זה נורא חשוב.

ורדה אדוארדס: למרות שהיא לא כאן ולא שומעת אותנו, אני רוצה שכן יירשם, הנושא של ההדרכה וההבנה שלה הוא קריטי.

ורדה אדוארדס: זה ברור שאין שום טעם בהדרכה אם העובד לא הבין מה שאמרו לו.

ורדה אדוארדס: ואין שום ויכוח בינינו על זה.

ורדה אדוארדס: הוויכוח הוא באמת על המימוש בפועל בשטח ועל האכיפה של הדברים, ועל-ידי כך שנגיע לכל קבלן וקבלן ונוודא שהוא עושה את מה שנדרש.

פרידמן: יש עוד תקנות מיוחדות לפי חוק ארגון הפיקוח על העבודה, שקוראים להן, "תקנות, מסירת מידע והדרכת עובדים" ובהן כתוב שכל עובד יודרך בשפה המובנת לו.

פרידמן: אז אי אפשר דרך התקנות האלה לפתור את כל ההדרכות בכל העבודות.

משה שרוני: אני מבין שאנחנו נעביר את כל ההדרכה בעברית, הגיע הזמן שכולם יחזרו לעבוד בכל מקומות העבודה ולא נסתייע בעובדים זרים.

משה שרוני: עד 1967 זה כך היה.

משה שרוני: אחרי 1967, מלחמת ששת הימים, הבאנו את העבדים והישראלים הפכו לקבלני משנה.

משה שרוני: זה אסון מה שקיים כעת.

חנן זינגר: אני מברך על היוזמה של התקנה הזאת.

חנן זינגר: היא תעשה סדר בענף הזה, אנחנו גם היינו שותפים קצת בהכנה שלה.

חנן זינגר: הגיע הזמן שתקנה כזאת תצא.

חנן זינגר: למרות שהיא באה להכביד על העובדים שלי, אני מאוד שמח על התקנה הזאת.

אדם בלומוביץ: גם כשיצאה התקנה, בהתחלה ראינו את זה כקשיים לנו, אבל ישבנו עם זאב ועם האנשים וליבינו בעיות כי יש לנו בעיות, יש לנו אלפי עמודי חשמל ואלפי עמודי מתח גבוה וכו' שעליהם העובדים נמצאים, ועלינו התקנה משפיעה בצורה דרסטית.

אדם בלומוביץ: אני בהחלט מברך על התקנה.

אדם בלומוביץ: בסופו של דבר, אצלנו עדיין זה אחד המפעלים, אני מקווה שיישאר, שהערך של חיי אדם הוא עדיין יותר חשוב מהערך הכספי, מהרווחים.

אריה אלדד: בעיניי התקנות נראות מקיפות, ראויות ויסודיות.

אריה אלדד: השאלה היא רק מה עם אמצעי הפיקוח והאכיפה של זה.

אריה אלדד: או שיש לנו גם אמצעים לבקר באתרי העבודה, לבדוק שהדברים אכן מתבצעים לוודא שהם לא מסכנים חיי אדם במידה שאין צורך בזה.

ורדה אדוארדס: אגף הפיקוח על עבודה שהוא אגף שממונה על פיקוח ואכיפה בכל נושא הבטיחות והבריאות של העובדים במדינת ישראל, פלוס כל מיני נושאים אחרים שמגיעים אלינו לבדיקות, מאחר ולא מוצאים גורם אחר שיטפל בהם, הוא אגף עם כוח-אדם שהולך שמצטמצם לאור כל מיני הוראות חדשות.

אריה אלדד: כלומר, היה לנו הבוקר דיון מעניין, תיאורטית.

ורדה אדוארדס: היקף הפעילות הוא ענק.

ורדה אדוארדס: המשאבים הם מצומצמים ומצטמצמים.

משה שרוני: כמה מפקחים צריכים להיות, האכיפה לא תהיה מאה אחוז, לפחות 80 אחוזים.

ורדה אדוארדס: הדבר היחיד שאני יכולה לומר לך זה שעשינו השוואה עם מדינות אחרות בעולם, כשאנחנו מתיימרים להיות איתם.

משה שרוני: אילו מדינות, זימבובאה?

ורדה אדוארדס: בזימבובאה לא בדקנו, אבל אנחנו ניסינו לבדוק במדינות שהיינו רוצים להיות כמוהן.

ורדה אדוארדס: אז עם בערך פי 10 כוח-אדם, אנחנו נהיה במצב בסדר.

ורדה אדוארדס: אבל אנחנו מנסים לקבוע סדרי עדיפויות.

ורדה אדוארדס: זאת אומרת, לקחת את הבגד הקטן הזה שיש לנו ולנסות לכסות כל פעם איזשהו אבר אחר.

משה שרוני: בתקציב החדש לא ניסיתם להוסיף עוד 60 מפקחים?

ורדה אדוארדס: אנחנו נלחמים נגד קיצוץ, בינתיים.

ורדה אדוארדס: כרגע אנחנו מנסים לשמר את הקיים.

זאב פוטרמן: אני כמובן בעד תוספת כוח פיקוח.

זאב פוטרמן: יחד עם זה, לפרופ' אלדד, אנחנו מאמינים בהתאחדות התעשיינים ואני חושב שהוכחנו את זה, שהמודעות היא אחד הכלים היקרים לנושא.

זאב פוטרמן: כי לא יהיו אף פעם מספיק מפקחים בשביל לפקח על מאות ואלפי מקומות עבודה.

אלון עזריאל: אני מצטרף לברכות לאגף הפיקוח על התקנות.

אלון עזריאל: אנחנו גם כן היינו שותפים.

אלון עזריאל: רק אבקש הבהרה שגם קשורה ליכולת הפיקוח של האגף, יש סעיף שמדבר על הודעה מוקדמת.

אלון עזריאל: והודעה מוקדמת בתחום שאנחנו עוסקים בו, שבכל רגע נתון יש לנו מספר אנשים שעובדים בגובה, היא לא ישימה מבחינתנו ובטח לא מבחינת האגף שלא מסוגל לקבל את ההודעות האלה, לבדוק אותן ולהגיב עליהן.

נילי זרחין: מציגים כאן מצב שאף פעם לא יהיו כל-כך הרבה מפקחים שיספיקו למלא את התפקיד של הפיקוח.

נילי זרחין: אני רוצה לציין כאן את ארגוני הבטיחות שהם בעצם עושים את העבודה יום יום בשטח, הם השגרירים של הפיקוח על העבודה וזו העבודה שלהם.

נילי זרחין: המסר שלהם הוא שהתקנה הזאת מאוד חשובה וחשוב גם שלא יהיה שלב הביניים למלא את התקנה הזאת.

נילי זרחין: היא תעזור לצוות הבטיחות בעבודה בגובה.

בנצי משולם: אני גם מצטרף ומברך על העבודה שנעשתה.

בנצי משולם: היו לנו הרבה שעות עם זה, גם בארבע עיניים וגם בפורום של ועדת הבטיחות של איחוד הקבלנים.

בנצי משולם: בענף הבניה יש בעיה שלדעתי בחוק הזה חייבים לא לאפשר למנהל עבודה להיות מדריך, לחייב אותו להיות מדריך.

בנצי משולם: כי דיברנו כאן על נושא ההדרכה, עובדים זרים.

נילי זרחין: אבל עם כל הכבוד, מנהל עבודה עסוק בניהול הכללי של כל האתר, כאשר העיניים של ממונה הבטיחות זה בטיחות פרופר.

זאב דיבסק: אני רוצה לענות לאלון.

זאב דיבסק: כפי שאנחנו כתבנו בתקנה וכתבנו אותה במתכוון, כתבנו שבמידה ויימצא צורך באמת לשלוח את אותן הודעות, אנחנו נפרסם את זה ברשומות.

זאב דיבסק: ואני רוצה להבהיר פה שכרגע באמת כל חברות הסלולאר ברמה העקרונית, העבודה שמתבצעת היא ברמה מאוד מקצועית, אין חאפרים.

משה שרוני: הבעיה היא שלא נותנים להם מספיק מקומות לשים אנטנות.

זאב דיבסק: אני רוצה להבהיר, אין לנו בכלל כוונה שבאמת הם יודיעו על כל פעילות וכל יום בעשרות אתרים.

זאב דיבסק: הסיבה שכתבנו את הסעיף הזה היא שאם יסתבר במהלך הזמן שבעסק הזה תהיה איזושהי זליגה ברמת הבטיחות, או אז נצטרך קצת להחמיר את הדרישה.

זאב דיבסק: אבל נכון לרגע זה, ובטח לא בזמן הקרוב, אין לנו שום כוונה לפרסם ברשומות שכל עבודת טיפוס תרנים, תחייב הודעה מראש.

פרידמן: הערה בקשר למנהלי עבודה.

פרידמן: עובדים כל הזמן ומעדכנים את תכניות ההכשרה של מנהלי העבודה בבנין.

פרידמן: מנהל העבודה היחידי שמוכתב בחוק מה צריכות להיות התכונות שלו והניסיון שלו, זה מפקח עבודה ראשי.

פרידמן: היא נמצאת כל הזמן עם אצבע על תכנית הלימודים.

פרידמן: ככה שגם תכנית הלימודים תכלול את כל הנושאים של הכשרה.

משה שרוני: אנחנו נסיים את הישיבה ובישיבה הבאה אנחנו נביא להצבעות את כל הנושאים האלה, כיוון שחסרים לנו גם עוד אנשים מהתאחדות החקלאים.

וילמה מאור: ישיבת המליאה התחילה ב-11:00, אנחנו לא רשאים להמשיך את הדיון.

ורדה אדוארדס: הם הוזמנו.

משה שרוני: אסור לקיים ישיבות בזמן שיש מליאה, אני מצטער מאוד.

משה שרוני: ואנחנו נקיים ישיבה ואז נביא להצבעות את כל הדברים האלה.