ועדת העלייה, הקליטה והתפוצות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 53, 2006-12-12 09:00

מיכאל נודלמן: אנחנו קיבלנו דיווח מהאגודה לזכויות האזרח.

מיכאל נודלמן: המספרים קשים מאוד.

מיכאל נודלמן: הנציגים נתנו לנו נתונים מה קורה בישראל.

מיכאל נודלמן: יותר מ-50% מהעובדים במשק הישראלי מקבלים משכורת פחות משכר מינימום.

מיכאל נודלמן: זאת קטסטרופה.

מיכאל נודלמן: עולים חדשי מקבלים בממוצע 30% פחות מותיקים, וזה לא בסדר.

מיכאל נודלמן: כמות האנשים שעובדים דרך כוח אדם, היא יותר גבוהה פי 3 משאר המדינות.

מיכאל נודלמן: בגלל זה יש אצלנו הרבה בעיות.

מיכאל נודלמן: אני חושב, שזאת בעיה הכי גדולה.

מיכאל נודלמן: אם יותר מ-50% מרוויחים פחות משכר מינימום.

מיכאל נודלמן: בקרב הפועלים אפילו 90% מקבלים פחות משכר המינימום.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לשמוע באופן מפורט את הדיווח שלהם.

מיכאל נודלמן: יש פה שני אנשים שהם עגרונאים במנוף.

מיכאל נודלמן: שם יש בעיות גדולות: אין ביטוח, אין ביטחון ואין משכורת.

מיכאל נודלמן: 28 אנשים נהרגו בעבודה, והכל בשקט.

מיכאל נודלמן: המוח לא מקבל את זה.

מיכאל נודלמן: אני רוצה שאתם תספרו לנו מה שכתוב בדוח.

תמר פלדמן: אני רוצה להציג את הנתונים שהתפרסמו בדוח האגודה לזכויות האזרח לפני כמה ימים, לקראת שבוע זכויות האדם.

תמר פלדמן: הנתונים הם באמת קשים הם מצליחים להצביע בצורה עובדתית על דברים שכבר ידענו, אבל לא ידענו לכמת אותם.

תמר פלדמן: המספרים מצביעים על פגיעה קשה יותר כלפי אוכלוסיות מוחלשות, ביניהם עולים חדשים.

תמר פלדמן: אנחנו נתייחס בדוח לשתי אוכלוסיות מרכזיות: יוצאי חבר המדינות ויוצאי אתיופיה.

תמר פלדמן: המאפיינים של האפליה ושל ההדרה של שתי האוכלוסיות האלה דומים במובנים מסוימים, אבל גם נבדלים.

תמר פלדמן: לכן, אני ארצה להתייחס לשתי האוכלוסיות האלה בנפרד.

תמר פלדמן: דפוסי העסקה מעט שונים בחלק מהמקומות בצורה די משמעותית.

תמר פלדמן: אני אתחיל בהתייחסות לאוכלוסיית יוצאי חבר המדינות.

תמר פלדמן: שם, כתוצאה מקשיים בשפה ומחוסר הבנה של מערך הזכויות בעבודה, האוכלוסייה הזאת נתונה לאפליה ונפתחים כל הזמן פתחים לנצל אותה.

תמר פלדמן: כפי שציין יו"ר הוועדה, שכר העולים נמוך ב-30% בממוצע משכר הישראלים הותיקים במשק.

מיכאל נודלמן: אלה לא עולים.

מיכאל נודלמן: אתם מדברים על עלייה משנת 89.

מיכאל נודלמן: אנשים האלה חיים במדינה 16 שנים.

מיכאל נודלמן: אלה לא עולים כמעט.

מיכאל נודלמן: מדברים על עולה כאשר אדם נמצא פה 5 שנים.

ראובן ריבלין: זה כאשר מדובר על זכויות.

ראובן ריבלין: כאשר מדובר על חובות, זה נהייה 16 שנה.

תמר פלדמן: מדובר על גל העלייה של שנות ה-90.

תמר פלדמן: שם אנחנו רואים פער של 30% בשכר בין אותם עולים לבין ישראלים ותיקים.

תמר פלדמן: למרות זאת, שיעור ההשתתפות שלהם בשוק העבודה הוא גבוה יותר משל הישראלים הותיקים ב-15% בערך, כאשר העולים הגברים משתתפים ב-93% והעולות משתתפות ב-89%, לעומת הישראלים הותיקים שמשתתפים בשיעור ממוצע של 75%.

תמר פלדמן: הפער בין ההשכלה במדינת המוצא לבין משלח היד במדינת ישראל, הוא עצום.

תמר פלדמן: רוב העובדים משתלבים בעבודות בסטטוס נמוך, ולכן אנחנו נמצא אותם הרבה מאוד בעבודות זמניות, עונתיות כעובדי קבל.

תמר פלדמן: כל אותם חולאים שאנחנו מכירים מדפוסי העבודה הלא שגרתיים הללו, כמו אצל חברות כוח אדם וחברות קבלן שירותים, בולטים במיוחד כאשר אנחנו מסתכלים על האוכלוסייה של יוצאי חבר המדינות.

תמר פלדמן: אני אתן דוגמא מפסק דין שהתקבל רק אתמול מבית הדין האזורי לעבודה בתל אביב.

תמר פלדמן: דובר שם על עולה חדשה שהגיעה בשנת 2000 מאוזבקסיטן והתחילה לעבוד דרך חברה קבלנית בבנק הפועלים כעובדת ניקיון בשנת 2001.

תמר פלדמן: במשך כמעט 3 שנים היא הועסקה ללא תלוש שכר ולא דווחה.

תמר פלדמן: היא עבדה יחד עם בעלה בסניף בנק הפועלים, תחת אותו תלוש שכר, דרך חברה קבלנית.

תמר פלדמן: כתוצאה מכך, לא שולמו לה זכויות סוציאליות, היא לא קיבלה מענק לידה מביטוח לאומי, והיא פוטרה במהלך ההריון השני שלה בניגוד לחוק, ללא קבלת היתר.

תמר פלדמן: עובדי הבנק ומנהלי הבנק ידעו על כך ולא עשו שום דבר.

תמר פלדמן: פסק הדין קיבל את רוב הטענות של התובעת.

תמר פלדמן: חשוב לציין, כי זאת תביעה שהוגשה על ידי הקליניקה לעבודה ורווחה בתל אביב, על ידי עו"ד איתי סבירסקי.

תמר פלדמן: התקבלו שם טענות מאוד משמעותיות לגבי האחריות של הבנק, והוטלו גם עליו חלק מהפיצויים.

ראובן ריבלין: האם הוגש ערעור על זה?

תמר פלדמן: עוד לא.

תמר פלדמן: פסק הדין הוגש רק אתמול.

ראובן ריבלין: זה פסק דין עקרוני.

תמר פלדמן: זה פסק דין עקרוני ותקדימי.

תמר פלדמן: יש שם התייחסויות מאוד חריפות לגבי דפוסי העסקה האלה.

ראובן ריבלין: למה בנושא כזה האגודה לזכויות האזרח לא מגישה שאילתא לבית המשפט שייתן פסק דין עקרוני לאחריות הישירה של המעסיק, גם אם יש עובד קבלן?

תמר פלדמן: העניין הזה נדון מספר פעמים בבתי הדין האזוריים ובבית הדין הארצי, והתקבלו הלכות שלא מרחיקות לכת כמו הפסיקה שניתנה אתמול.

תמר פלדמן: ניתנו הלכות שמכירות באחריות המסיקים, אבל רק כאחריות שיעורית.

תמר פלדמן: במקרה שלא ניתן להיפדות מהקבלן.

תמר פלדמן: ..

ראובן ריבלין: זה הופיע כערעור על החלטת בית הדין הארצי.

תמר פלדמן: כן.

תמר פלדמן: זאת הלכת חסין שהתקבלה בשנת ה-99.

ראובן ריבלין: עכשיו פסק הדין בערעור.

תמר פלדמן: לאחרונה היה פסק דין של הנשיא אדלר.

ראובן ריבלין: האם הוא אישר או שינה?

תמר פלדמן: הוא קיבל את הפסיקה של בית הדין האזורי.

דבי גילד-חיו: אני רציתי להוסיף משהו.

דבי גילד-חיו: האגודה לזכויות האזרח יחד עם פורום זכויות העובדים, שאנחנו עובדים איתו, מנסים לקדם הצעת חוק של אחריות מזמין שירותים.

דבי גילד-חיו: זה מאוד קשה.

מיכאל נודלמן: בכל התפקידים יש בעיות כאלה.

מיכאל נודלמן: פתאום אין חברת קבלן.

דבי גילד-חיו: אפילו מעבר לזה.

דבי גילד-חיו: האוצר והמדינה, שהיא המעסיק הכי גדול במשק באמצעות עובדי קבלן, מתנגדים לחוק הזה.

דבי גילד-חיו: זה יחייב אותם במכרזים שלהם לשלם שכר עבודה.

ראובן ריבלין: ברור.

ראובן ריבלין: זה לא ייתן יתרון לקחת עובד קבלן.

דבי גילד-חיו: זאת הצעת חוק שאנחנו מאוד רוצים לקדם, וככל שירתמו לעניין הזה כך יהיה טוב.

תמר פלדמן: אני אוסיף , כי הצעת החוק הוזכרה בפסק הדין שניתן אתמול.

ראובן ריבלין: האם באגודה שלכם יש מחלקה מיוחדת לאנשים שהם חלשים כי הם לא מכירים את השפה, כמו עולים חדשים?

ראובן ריבלין: אדם שמגיע כמהגר, הפחד שלו הוא הרבה יותר גדול ולכן הוא גם לא מתלונן.

דבי גילד-חיו: גם באגודה וגם בארגונים אחרים, מסייעים לעובדים המוחלשים האלה, לרבות מעסיקים עובדים שיוכלו לדבר איתם.

דבי גילד-חיו: בקו לעובד יש אפילו מישהי שמדברת סינית.

דבי גילד-חיו: הארגונים כן עובדים על זה.

דבי גילד-חיו: יש עובדים דוברי רוסית, יש עובדים דוברי ערבית.

תמר פלדמן: דיברנו על הפגיעה החמורה מאוד בזכויות העובדים, בעיקר כאשר יש להם קשיי שפה וחוסר הבנה לגבי מערך הזכויות שלהם.

תמר פלדמן: הזכרתי גם את הפער בין ההשכלה בארצות המוצא למשלח היד כאן בארץ.

תמר פלדמן: גם כאשר הם משתלבים בעבודות מסטטוס גבוה יותר, עדיין יש אפליה ופגיע בזכויות.

תמר פלדמן: אני אזכיר מקרה אחד שאנחנו מטפלים בו.

תמר פלדמן: הגשנו תלונה בעניין הזה למשרד התמ"ת ולמשרד לקליטת העלייה.

תמר פלדמן: מדובר במדען עולה, שהועסק במכון הטכנולוגי אקדמי בחולון, בסבסוד של המשרד לקליטת העלייה.

תמר פלדמן: במשך כמעט שנה הוא הועסק ללא תלושי שכר, לאחר שהוא הועסק שם במשך שנתיים כעובד חוקר ומורה.

תמר פלדמן: בסוף תקופת ההעסקה שלו הוא הועסק שנה ללא שכר.

תמר פלדמן: הוא המשיך ללמד ולא קיבל שכר.

תמר פלדמן: אנחנו פנינו בעניין הזה לפני 8 חודשים למשרד לקליטת העלייה, ולא קיבלנו תשובה.

תמר פלדמן: אני הייתי בקשר עם עו"ד טוב פינקלשטיין, ולא קיבלתי תשובה.

תמר פלדמן: משרד התמ"ת סיים את החקירה, העביר את התיק למחלקה המשפטית, וטרם התקבלה תשובה.

תמר פלדמן: אלה חלק מהבעיות של מחלקת האכיפה במשרד התמ"ת.

תמר פלדמן: כאן הם נתנו קדימות ועדיפות לעניין בשל חומרתו, ובכל זאת עדיין לא קיבלנו תשובה.

תמר פלדמן: חשוב מאוד לשים לב לעניין הזה.

תמר פלדמן: גם מדענים בכירים שמגיעים מחבר המדינות ומועסקים כאן בסבסוד של משרד העלייה, כדי לקדם את השילוב שלהם, מופלים.

ראובן ריבלין: במשרד העבודה והרווחה יש 20,000 תלונות היום, ויש 3 עובדים.

תמר פלדמן: יש מעט מאוד פקחים שמתמודדים עם כמות אדירות של תלונות.

מיכאל נודלמן: 19 פקחים.

תמר פלדמן: מתוכם 8 באזור תל אביב והמרכז.

ראובן ריבלין: גם המחלקה המשפטית לא עומדת במעמסה.

ראובן ריבלין: (חילופי היו"ר - מרינה סולודקין)

מרינה סולודקין: במקרה הזה חבל מאוד שאיש לא פנה אל חברי הכנסת.

מרינה סולודקין: טובה פינקלשטיין זה מקרה ידוע.

מרינה סולודקין: יש כלים אחרים במשרד הקליטה.

מרינה סולודקין: ראש המחלקה לקליטת מדענים עולים, הוא איש מאוד אחראי.

תמר פלדמן: אנחנו ניעזר בכם.

ראובן ריבלין: אנחנו, חה"כ יחימוביץ ואני, העלינו הצעה מיוחדת לסדר בשבוע שעבר בוועדת הכספים, וסגן ראש הממשלה אמר שהם לא יכולים להתמודד אם לא יתנו לנו תקנים.

מרינה סולודקין: העניין הוא לא רק פקחים.

מרינה סולודקין: זאת לא דרך נכונה ללכת רק על פקחים.

תמר פלדמן: בכל מקרה, הבעיות האלה נפוצות יותר בקרב יוצאי חבר המדינות.

תמר פלדמן: הבשורות הטובות, הן ככל שהם נשארים יותר זמן במקום עבודה או בתחום מסוים, הפערים בין ההשכלה למשלח היד מצטמצמים והם מצליחים להשתלב בסטטוס גבוה יותר.

מרינה סולודקין: הבאתי כאן מקרים שזה לא כך.

מרינה סולודקין: יושבות פה נשים שעובדות 16 שנים במשרד השיכון, דרך קבלן.

ראובן ריבלין: אבל אחרי 4 שנים חייב משרד השיכון להכניס אותם למשרד.

ראובן ריבלין: בכנסת החלטנו על כך.

ראובן ריבלין: בגללך כולם קיבלו קביעות.

מרינה סולודקין: במקרה הזה ניסיתי ולא יכולתי.

תמר פלדמן: למרות שהפערים מצטמצמים אחוזים גבוהים נשארים בעבודות בסטטוס נמוך.

תמר פלדמן: יש שני דפוסי אפליה שממשיכים להתקיים.

תמר פלדמן: האחד הוא בכניסה לשוק העבודה.

תמר פלדמן: גם כאשר אין פערי שפה גבוהים וגם כאשר ההשכלה ניתנה בישראל, עדיין רואים העדפה של ישראלים ותיקים על פני יוצאי חבר המדינות.

תמר פלדמן: הדבר השני, הוא אפליה בתנאי העסקה.

תמר פלדמן: כאמור, יוצאי חבר המדינות מקבלים 30% פחות בשכר לעומת ישראלים ותיקים.

מיכאל נודלמן: הכוונה היא לעובדים בעבודות זמניות.

תמר פלדמן: כן.

תמר פלדמן: אני רוצה להזכיר, תביעה שאנחנו ניהלנו בעניין של עובדי קבלן דרך חברת אבטחה.

תמר פלדמן: זה דפוס העסקה מאוד נפוץ בקרב יוצאי חבר המדינות.

תמר פלדמן: גם שם ראינו לחץ אדיר שהופעל על העובדים מצד החברה הקבלנית, לוותר על הזכויות שלהם.

תמר פלדמן: אלמלא האגודה לזכויות האזרח היתה מתערבת, סביר להניח שהם לא היו יוצאים למאבק המשפטי הזה.

תמר פלדמן: בתיק הזה אנחנו הגשנו את התביעה גם נגד המעסיקה בפועל או מזמינת השירותים, שופרסל, שביקשה לדחות את התביעה נגדה על הסף.

תמר פלדמן: הטענה לא התקבלה, והשופטת האיצה ללכת לכיוון של פשרה.

תמר פלדמן: בסוף התיק הזה נסגר בפשרה נדיבה מצד הקבלן.

תמר פלדמן: זה מייצג כמות אדירה של עובדים שלא מעזים לפנות, לא מעזים לתבוע.

תמר פלדמן: חלקם הגדול בכלל לא יודע על האפשרות לפנות לאגודה לזכויות האזרח או לקו העובד לצורך קידום הזכויות שלהם.

תמר פלדמן: בקרב יוצאי אתיופיה המצב חמור יותר.

תמר פלדמן: בישראל חיים כיום כ-100,000 בני העדה האתיופית.

תמר פלדמן: תהליך הקליטה של העובדים האלה בשוק העבודה הוא איטי וממושך מאוד.

תמר פלדמן: כמו העולים מחבר המדינות, גם הם מועסקים בעבודות מסטטוס נמוך.

תמר פלדמן: לעיתים נדירות הם מצליחים לשבור את תקרת הזכוכית של שכר המינימום.

תמר פלדמן: רובם מועסקים מתחת לשכר המינימום.

תמר פלדמן: שיעור ההשתתפות שלהם בשוק העבודה, הוא נמוך מהממוצע בקרב הישראלים ב-10%.

תמר פלדמן: היה ניתן לחשוב שכתוצאה מפערי ההשכלה קשה להם להשתלב בשוק העבודה, ולא היא.

תמר פלדמן: גם כאשר הם זוכים להשכלה גבוהה, הם משתלבים בעיקר בעבודות בתוך הקהילה ולא מצליחים להשתלב בשוק העבודה הישראלי.

תמר פלדמן: כתוצאה מכך, העסקה שלהם נקטעת ונפגמת, והשכר שלהם נמוך יותר.

תמר פלדמן: לפי דוח האגודה הישראלית למען יהודי אתיופיה, אשר הוגש לוועדת החקירה הפרלמנטרית, נמתחה ביקורת מאוד חריפה על שילוב עובדים בשוק העבודה.

תמר פלדמן: נאמר כי מתוך סך כל המשאבים המוקצים לתוכניות לאוכלוסייה ממוצא אתיופי, רק 4% מוקצים לתעסוקה.

תמר פלדמן: מעט מאוד תוכניות כוונו להכשרה מקצועית.

תמר פלדמן: מעט מאוד מאמצים נעשים כדי לקדם את השילוב של יוצאי אתיופיה בשוק העבודה הישראלי, וכדי להשוות את תנאי העסקה שלהם לתנאי העסקה של ישראלים ותיקים.

תמר פלדמן: מקרה אחד מובהק שאנו מטפלים בו מזה זמן רב, הוא המקרה של הקייסים והרבנים האתיופים, שמופלים בשכר בצורה בולטת ובוטה מזה למעלה מעשור, לעומת רבנים שאינם ממוצא אתיופי.

תמר פלדמן: האפליה היא אדירה, למעל מ-40% הפרש בשכר.

מיכאל נודלמן: מי המעסיק של הקייסים והרבנים?

מיכאל נודלמן: זה לא חברת קבלן.

תמר פלדמן: משרד הדתות.

מיכאל נודלמן: אז אתם אומרים שגם המדינה עושה אפליה.

תמר פלדמן: כן.

תמר פלדמן: יש ניסיונות לתקן את העוולה הזאת בעקבות הפניות שלנו והמאבק שלנו.

דנה גורדון: זה של הוועדה.

תמר פלדמן: דנו בזה כאן אתכם פעמיים מאז שהתחילה הוועדה הזאת לפעול.

תמר פלדמן: מתקיימים כאן דיונים, נעשות פניות לשפיגלר, הרבנים והקייסים שובתים ומוחים, ושום דבר לא זז.

תמר פלדמן: אנחנו מצרים על כך, וקשה לנו מאוד להתנהל מול זה.

תמר פלדמן: מצד אחד יש הבטחות שלטוניות, ומצד שני יש מעט מאוד קיום של ההבטחות האלה.

תמר פלדמן: אנחנו מבינים שכרגע העניין תקוע במשרד המשפטים, שמערער על תוקף החלטת הממשלה שהתקבלה בזמנו בשנות ה-90, ושיש נכונות מצדו של שפיגלר להתחיל ולהזרים את הכספים.

תמר פלדמן: העניין הזה כרגע נתקע במשרד המשפטים.

תמר פלדמן: נשמח אם הוועדה וחברי הכנסת יוכלו לעשות את הבירורים המתאימים כדי לקדם את העניין הזה.

מרינה סולודקין: יש לי שאלה אליהם.

מיכאל נודלמן: הם לא אשמים.

מיכאל נודלמן: הם רק נותנים נתונים.

מרינה סולודקין: הם בעלי ברית אמיתיים.

מרינה סולודקין: איך אתם באגודה לזכויות האזרח רואים את שורש הבעיה?

מרינה סולודקין: מדינת ישראל היא מדינה מתקדמת ודמוקרטית, וכאן אנחנו רואים מקרים של אפליה של חלשים.

מרינה סולודקין: אנחנו לא יכולים לתקן את הדברים רק לעולים.

מרינה סולודקין: אותו דבר קורה אצל נשים וערבים.

מרינה סולודקין: כנראה שזה מאוד מועיל למישהו, ומוסיף לתחרות במשק.

מרינה סולודקין: אני לא חושבת שמספר הפקחים במשרד התמ"ת יכול לשפר את המצב.

תמר פלדמן: מדינת ישראל נמצאת במצב נהדר מבחינת חקיקת העבודה שלה.

תמר פלדמן: חוק המגן הם מצוינים, יש עוד ועוד הצעות חוק, ואנחנו מקווים שחלק מהן יתקבלו.

תמר פלדמן: למשל, לגבי אחריות מזמינת השירותים ודפוסי העסקה של מופלים.

תמר פלדמן: יש כמה הצעות חוק שיכולות לקדם את העניין מבחינה פורמלית, אלא שהפער בין החקיקה לבין היישום שלה בפועל הוא אדיר.

תמר פלדמן: חוקים לא נאכפים.

תמר פלדמן: לכן, יכול להיות שזאת כן בעיה של אכיפה.

תמר פלדמן: יכול להיות שמספר התקנים המחפיר באגף האכיפה של משרד התמ"ת קשור לבעיה הזאת.

תמר פלדמן: כמובן שיש גם בעיות של מנטליות של העסקה בדפוסי העסקה פוגעניים, כמו העסקה דרך חברות קבלניות, חברות כוח אדם פרי לנסרים וכו'.

תמר פלדמן: המדינה משתפת פעולה לא רק כצופה מהצד שעוצמת עיניים, אלא כמשתתפת באופן פעיל בפרקטיקה הזאת.

תמר פלדמן: חברות כוח אדם שמתקבלים לגביהן דיווחים שהן מפירות שוב ושוב את תנאי העובדים ושיש נגדן עשרות ומאות תביעות, ממשיכות לקבל היתרי עבודה, ממשיכות לזכות במכרזים של המדינה, להעסיק עובדי ניקיון במשרדים ממשלתיים, במשטרה, במשרד הביטחון, במשרד מבקר המדינה.

ראובן ריבלין: צריך לטפל בחוק ולומר, שמי שהורשע לא יוכל לפעול.

דבי גילד-חיו: יש לנו הצעת חוק כזאת.

מיכאל נודלמן: יש חוקים כאלה, אבל הם לא עובדים.

דבי גילד-חיו: הצעת חוק שלנו אומרת, שלגבי מפר שיטתי המדינה לא תוכל להתקשר איתו במכרזים.

תמר פלדמן: גם היום יש הוראות חוק, שמחייבות את המדינה לפסול מתמודדים במכרז שהפרו זכויות עובדים.

מיכאל נודלמן: מי שמרוויח, אלה חברות הקבלן.

מיכאל נודלמן: אני קראתי במקור אחר, שאחוז העובדים דרך כוח אדם יותר גבוה פי 3 ממה שיש במדינות באירופה.

מיכאל נודלמן: שם גם יש חברות כוח אדם, אבל פה מישהו מעוניין שאנשים יהיו בלי זכויות.

מיכאל נודלמן: הוא מקבל המון כסף מזה.

תמר פלדמן: כמובן שקשורים לזה גם תהליכים של גלובאליזציה והפרטה.

תמר פלדמן: העניין הוא, שאין מספיק הרתעה.

ראובן ריבלין: בוועדת הכספים בשעה 10:00 אנחנו דנים בנושא הפקחים של משרד המסחר והתעשייה.

תמר פלדמן: אנחנו רוצים להאמין, שכאשר תהיה אכיפה וינקטו יד קשה כלפי מעסיקים שהפרו זכויות של עובדים, במיוחד כאשר מדובר במעסיקה ציבורית גדולה כמו המדינה, המצב ישתפר.

מיכאל נודלמן: אני חושב, שלמדינה אין תרבות לשמור חוק.

מיכאל נודלמן: יש חוקים, אבל לא עובדים לפי חוקים ואין עונש על זה.

מיכאל נודלמן: אנחנו פה מייצרים חוקים ויש גם חוקים ישנים, אבל זה לא עוזר.

מיכאל נודלמן: כל שנה מקבלים חוקים להגנה על עובדים, אבל זה לא עובד.

מיכאל נודלמן: אין כבוד לחוקים.

דבי גילד-חיו: יש בעיה, כי המדינה היא גם המעסיק הכי גדול והיא גם זו שצריכה לאכוף את החוקים.

דבי גילד-חיו: יש פה סתירה די קשה.

דבי גילד-חיו: כל השיטה הזאת של העסקה באמצעות עובדי קבלן, נהיית יותר ויותר מסיבית בהיקף שלה, כי זאת שיטה לחמוק מיישום מלא של חוקי העבודה.

מיכאל נודלמן: בדוח אין נציגות של אגרנים, אבל התנאים שלהם מאוד קשים.

מיכאל נודלמן: יש פה זוג של אגרנים.

מיכאל נודלמן: אני רוצה שהם ידברו ויספרו לנו על התנאים של העבודה שלהם ועל הקושי.

מיכאל נודלמן: אחר כך אנחנו נשמע אנשים נוספים שעובדים 16 שנים במשרד ואין התקדמות.

מיכאל נודלמן: האגרנים לא התקשרו אליכם.

איגור גרוסמן: אני רוצה להגיד תודה שנותנים לנו להגיד כמה מילים פה.

איגור גרוסמן: אני רוצה גם להגיד תודה לחבר מועצת אשקלון, יולי, שעוזר לנו כבר שנה וחצי.

איגור גרוסמן: אנחנו מדברים ברדיו.

איגור גרוסמן: היתה לנו תוכנית גם בטלוויזיה.

איגור גרוסמן: אצלנו אין תלבושת מיוחדת.

איגור גרוסמן: אין כובעים לאנשים שעובדים בבנייה.

איגור גרוסמן: כאשר אנחנו שואלים את מנהל העבודה למה אין כובעים, הוא אומר שאם הוא לא אומר, אז מה אני רוצה.

מיכאל נודלמן: האם אתם עובדים דרך קבלן?

איגור גרוסמן: דרך קבלן.

איגור גרוסמן: היום אף אחד לא רוצה לקחת אישה מנופאית, בגלל שזה עולה הרבה כסף בשביל קבלן.

איגור גרוסמן: יותר טוב לקחת מכוח אדם.

איגור גרוסמן: הם שואלים את כוח האדם אם הוא נותן את כל התנאים, והוא אומר כן.

איגור גרוסמן: אחרי זה, כוח אדם מקבל את הכסף ונותן רק חצי.

איגור גרוסמן: בנוסף, אין טסט במנוף.

איגור גרוסמן: יש כמה מנופים שעובדים בלי טסט.

איגור גרוסמן: יש עייפות של הברזל.

איגור גרוסמן: מפעל נותן 12 שנה לעבודה של מנוף, אבל יש עייפות ברזל והמנופים אצלנו עובדים משנת 68.

מיכאל נודלמן: האם אין בדיקה מאיזה מכון ממשלתי?

איגור גרוסמן: לא מספיק.

איגור גרוסמן: אם מגיע בודק ורואה שיש בעיה, הקבלן לוקח אותו למשרד, שותה איתו קפה ופותר את הבעיה.

איגור גרוסמן: הוא לא רואה את המנוף בכלל.

מרינה סולודקין: זאת סיבה לתאונות עבודה.

איגור גרוסמן: בגלל זה יש הרבה תאונות עבודה.

איגור גרוסמן: מתו הרבה אנשים.

איגור גרוסמן: בארץ יש 800 אנשים שעובדים במנוף.

ראובן ריבלין: כמה עולים חדשים?

איגור גרוסמן: יש 300 שעובדים בדרך נמל.

ראובן ריבלין: עד לפני 30 שנה בשביל לקבל מנופאי, היית צריך לחכות בתור.

ראובן ריבלין: לא היו מנופאים בארץ.

איגור גרוסמן: עכשיו יש עלייה במספר המנופאים, אבל המשכורת יורדת פי 3.

איגור גרוסמן: אנחנו עובדים 12-17 שעות ביום, ומקבלים 18 שקלים לשעה.

איגור גרוסמן: לא מקבלים אוכל.

איגור גרוסמן: אין תנאים.

מיכאל נודלמן: האם יש מזגן?

איגור גרוסמן: אין מזגן.

ראובן ריבלין: אני לא עולה על סולם בשביל 18 שקלים לשעה.

ראובן ריבלין: הביאו מנופאים כעובדים זרים, כי היה חסר?

ראובן ריבלין: האם עכשיו יש אינפלציה של מנופאים בארץ?

איגור גרוסמן: לא.

איגור גרוסמן: זה בגלל כוח אדם.

איגור גרוסמן: כוח אדם מוריד את המחיר.

איגור גרוסמן: הוא נותן את כל התנאים, ומוריד את המחיר.

איגור גרוסמן: מנופאים לא מקבלים שום תנאים.

יוסף שגל: כמה אחוזים הם עולים חדשים?

איגור גרוסמן: 90% הם עולים חדשים.

מרינה סולודקין: האם פניתם להסתדרות?

מיכאל נודלמן: הם הקימו עכשיו ארגון.

איגור גרוסמן: במקום עבודה, בקבינה של המנוף יש מקרה שאין שם חלונות וכסא.

איגור גרוסמן: אתה עובד 12 שעות בעמידה.

איגור גרוסמן: כואב מאוד הגב.

ראובן ריבלין: האם אתה למדת להיות מנופאי?

איגור גרוסמן: כן.

ראובן ריבלין: האם במקום שבו למדת זה נחשב מומחה?

ראובן ריבלין: האם להיות מנופאי ברוסיה זה מומחה?

איגור גרוסמן: כן.

איגור גרוסמן: בכל המדינות מנופאים זה משהו גבוה, כי יש פחד לאנשים.

ראובן ריבלין: ההגיון שלי אומר, שבלי מנופאי אי אפשר היום לבנות בית.

ראובן ריבלין: זאת אומרת, למנופאי יש אמצעי לומר לקבלן שאם הוא לא נותן את הכסף המגיע, הוא הולך לקבלן אחר.

ראובן ריבלין: האם נוצרה אינפלציה של הבאת מנופאים לארץ, שאינם מומחים?

מרינה סולודקין: אנחנו צריכים לעשות שביתה מוחלטת של מנופאים.

איגור גרוסמן: אף אחד לא רוצה לקחת אישה, כי מחיר לא משתלם.

איגור גרוסמן: הם לא יכולים לשלם תנאים.

ראובן ריבלין: פעם המנופאים היו מקבלים 180 שקלים לשעה, כי לא היו הרבה.

ראובן ריבלין: המקצוע הזה דורש תיאום, אומץ וכושר פיזי, ומקצוענות מעל לכל.

ראובן ריבלין: אם אתם אומרים שאתם לא עובדים בסכום כזה, המחיר שלכם יעלה, אלא אם כן אפשר להביא מנופאים מכל העולם.

מרינה סולודקין: לא יכולים להביא.

איגור גרוסמן: יש עכשיו יש חוק שאי אפשר להביא מנופאים מארץ אחרת.

איגור גרוסמן: צריך להיות רשיון.

ראובן ריבלין: האם יש הרבה שעובדים בארץ בלי אישור?

איגור גרוסמן: אני מכיר מקרים כאלה.

איגור גרוסמן: יש ערבים שעובדים בלי אישור.

איגור גרוסמן: לאחד יש תעודה והוא עושה קופי לכמה אנשים.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לשאול את אשתך שאלה.

מיכאל נודלמן: האם יש הבדל במשכורת בין גבר לאישה?

איגור גרוסמן: לא.

איגור גרוסמן: אותו דבר.

איגור גרוסמן: לא כולם מקבלים 18 שקלים.

איגור גרוסמן: 30% מנופאים מקבלים את הסכום הזה.

איגור גרוסמן: זה תלוי איך שאתה מדבר עם כוח אדם.

איגור גרוסמן: לפי זה המחיר שנקבע.

יוסף שגל: האם יש מנופאים ישראלים שמקבלי 18 שקלים לשעה?

מרינה סולודקין: מה פתאום.

איגור גרוסמן: לא.

יוסף שגל: כמה הם מקבלים?

איגור גרוסמן: הם עובדים 8 שעות ביום, והם מקבלים 10,000-12,000 שקלים נטו בחודש.

ראובן ריבלין: עובד ישראלי לא היה יכול לעבוד אם יש מישהו אחר שעובד בסכום של 4,000 שקלים לחודש.

ראובן ריבלין: איך מתקיימת התחרות?

בצלאל שיף: הוא מדבר על עובד מאורגן.

ראובן ריבלין: מה זה עובד מאורגן.

ראובן ריבלין: היום בא הקבלן, הוא מקבל כסף, הוא בונה והוא מוכר.

ראובן ריבלין: כלומר, ההוצאות שלו לעומת ההכנסות שלו, הן התוצאה.

ראובן ריבלין: הםא אתה צריך להיות עם תעודה כדי להיות מנופאי?

איגור גרוסמן: כן.

ראובן ריבלין: האם כל ה-800 מכירים אחד את השני?

איגור גרוסמן: אני מכיר 250.

ראובן ריבלין: אז למה אתם לא באים ואומרים שאתם שווים הרבה יותר?

מיכאל נודלמן: הם הקימו עכשיו ארגון.

איגור גרוסמן: יש בעיה.

איגור גרוסמן: לאנשים יש משכנתא וילדים.

איגור גרוסמן: אם אתה מקבל 4,000 שקלים בחודש, איך אתה יכול לעצור עכשיו את העבודה.

ראובן ריבלין: לכמה מנופאים יש עבודה?

איגור גרוסמן: לכולם.

ראובן ריבלין: אז אם מפסיקים אי אפשר להביא מישהו אחר.

איגור גרוסמן: אי אפשר.

ראובן ריבלין: זה אבסורד.

ראובן ריבלין: גם זה שמביא את הדלי מקבל 18 שקלים לשעה.

ראובן ריבלין: אני לא מאמין למה שאני שומע.

מרינה סולודקין: זאת התדרדרות של תרבות העבודה.

מרינה סולודקין: זאת גם המערכת המשפטית וגם ההסתדרות.

מרינה סולודקין: הכל רקוב.

מיכאל נודלמן: נציג ההסתדרות, בבקשה.

ראובן ריבלין: בשביל מה יש הסתדרות?

בצלאל שיף: בשביל זה יש כוח מאורגן, הסתדרות.

בצלאל שיף: לנו יש את כל התנאים כדי להגן עליהם.

בצלאל שיף: כאשר הם פנו אלינו, אמרנו להם שב-24 שעות הם מקבלים את כל השירות.

בצלאל שיף: אנחנו אומרים מראש שאנחנו נצליח בזה.

בצלאל שיף: חסר רק ארגון.

מיכאל נודלמן: עכשיו יש ארגון.

בצלאל שיף: זה טוב מאוד, אבל צריך מישהו שיעמוד בראש הארגון.

בצלאל שיף: ההסתדרות יכולה להגן על העובדים, וזה לאו דווקא עניין של שביתות.

בצלאל שיף: הדלת פתוחה עבורם.

בצלאל שיף: כל אחד שמשלם גרושים יכול להגיע להסתדרות.

דנה גורדון: מ-18 שקלים שהם מרוויחים לשעה, הם צריכים לשלם להסתדרות?

בצלאל שיף: אלה החוקים.

בצלאל שיף: העורך דין עולה כסף.

ראובן ריבלין: רוצים גם שהם יצביעו להסתדרות.

ראובן ריבלין: אני מציע, שתעשו הסתדרות שלכם ואז תהיה לכם הגנה.

ראובן ריבלין: ההסתדרות זה דבר חשוב מאוד, אבל אם קיימת תופעה כזאת בארץ זאת בושה.

מאיר אלבז: מה קרה לחוק השוואת זכויות?

מאיר אלבז: מי הקפיא את החוק הזה?

מאיר אלבז: ההסתדרות הקפיאה את החוק הזה?

ראובן ריבלין: העובדה שבוועדים הגדולים אין מקום לאפליה כזאת.

ראובן ריבלין: רק במקום שיש נסחטים יש סוחטים.

ראובן ריבלין: אם אין נסחטים, אין סוחטים.

בצלאל שיף: אבל אתם שמעתם שאין שום קשר להסתדרות.

בצלאל שיף: זה מה שקורה בלי הסתדרות.

איגור גרוסמן: אשתי עכשיו בהריון ולא יכולה לעבוד במנוף.

איגור גרוסמן: היא הביאה פתק מהרופא שהיא לא יכולה לעבוד.

איגור גרוסמן: הם אמרו שהם יחפשו לה עבודה אחרת.

איגור גרוסמן: חודשיים הם לא משלמים לה כלום.

איגור גרוסמן: הגיע אלינו פתק, שהם לא יכולים לשלם לה חודשיים, כי הם חשבו שהיא יצאה מהעבודה מרצון.

מרינה סולודקין: למי פניתם?

מיכאל נודלמן: נציגי התמ"ת, האם אתם יכולים לעשות משהו במקרה הזה?

דבורה אליעזר: אני לא ידעתי על הדיון הזה, ולכן לא יכולנו להתכונן מראש.

דנה גורדון: המשרד אישר לנו את שלמה יצחקי כנציג לפני מספר ימים.

דבורה אליעזר: אני מתנצלת בשמי ובשם חברי.

איגור גרוסמן: היו אצלנו ממשרד העבודה.

איגור גרוסמן: אנחנו מתקשרים כבר חודשיים למשרד העבודה, והם אומרים שזה לוקח 4-6 חודשים.

איגור גרוסמן: ההסתדרות אמרה שהיא לא עוזרת לנו.

מיכאל נודלמן: אני מבקש ממשרד התמ"ת להגיד לי, איך יכול להיות שגברת בהריון שלא יכולה לעבוד שם, עושים לה את כל התרגילים כדי שהיא לא תקבל כסף.

מיכאל נודלמן: האם אתם יכולים להגן עליה?

דבורה אליעזר: כאן מדובר על עבודה בניגוד לחוק עבודת נשים.

דבורה אליעזר: אני מניחה, שזה חלק מעבודת האסורות לפי חוק עבודת נשים, ועל כן יש הגנה על העובדת.

דבורה אליעזר: אם היו מפטרים אותה בגלל שהיא לא יכולה לבצע עבודה מסוימת, זה היה מהווה עבירה פלילית.

דבורה אליעזר: שאלה של תשלום שכר, זה נושא אחר.

דבורה אליעזר: אנחנו צריכים לבדוק דברים אחרים, כדי לראות אם אנחנו יכולים לאכוף את זה.

מיכאל נודלמן: הוועדה מבקשת מכם לבדוק את המקרה הזה ולדווח לנו על כך.

דבורה אליעזר: זה חלק ממכלול מקרים שיש לנו על הפרת זכויות עובדים.

דבורה אליעזר: העולים החדשים, נכללים בקבוצה של אוכלוסיות חלשות.

דבורה אליעזר: אני חייבת לומר, שהיום יש לנו שני דיונים בוועדות הכנסת בעניין הפרת זכויות עובדים.

דבורה אליעזר: אחת מהישיבות נערכת בוועדת הכספים.

דבורה אליעזר: אנחנו מדברים על יחידה שיש לה רק 20 מפקחים שמפקחים על 17 חוקי עבודה.

דבורה אליעזר: אנחנו מדברים גם על חוק עבודת הנוער וחוק שכר מינימום, וחוקי אפליה, כמו חוק שוויון הזדמנויות בעבודה וחוק שוויון לאנשים עם מוגבלות.

דבורה אליעזר: אנחנו באמת במשבר.

דבורה אליעזר: היום אנחנו דנים בזה גם בוועדת הכספים וגם בוועדת העבודה.

מיכאל נודלמן: אלה דיבורים יפים, אבל אנחנו לא מקבלים את זה.

מיכאל נודלמן: לא אכפת לנו מה מספר המפקחים, אתם צריכים להגן על אנשים.

מיכאל נודלמן: אל תספרו שיש לכם הרבה תיקים.

מיכאל נודלמן: אנחנו מכירים את החוקים ואת המשרדים.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים לקרוא את החוק.

מיכאל נודלמן: אתם חלק מהאשמים שיש מספרים כאלה בדוח.

מיכאל נודלמן: בגלל זה אני לא מקבל סיפורים יפים.

מיכאל נודלמן: אתם צריכים להגיד שיש בעיות.

דבורה אליעזר: אנחנו אומרים שיש בעיות.

דבורה אליעזר: אנחנו לא מתעלמים מהבעיות האלה.

מיכאל נודלמן: לא אכפת לי בכמה ועדות אתם צריכים להיות.

מיכאל נודלמן: אתם באתם לפה שעה אחרי הזמן.

מיכאל נודלמן: אנחנו התחלנו לעבוד בשעה 09:00 ואתם הגעתם בשעה 10:00.

מיכאל נודלמן: זה היחס לוועדות הכנסת.

מיכאל נודלמן: אנחנו נדבר עם השר על היחס לוועדות.

דבורה אליעזר: מקובל עלי שתדבר עם השר שלנו.

דבורה אליעזר: בכל מקרה התנצלתי בפניך, ואני שוב מתנצלת על העיכוב שהיה.

מיכאל נודלמן: לא רק על זה.

מיכאל נודלמן: אני אדבר על הדוח הזה.

דבורה אליעזר: השר מודע לדוח הזה, וכך גם היחידות הרלוונטיות במשרד.

דבורה אליעזר: אנחנו מנסים לטפל בזה לא רק על ידי זה שאנחנו אומרים שצריך לטפל באכיפה.

דבורה אליעזר: אנחנו עושים דברים.

דבורה אליעזר: אנחנו יושבים עם ההסתדרות, עם הארגונים הכלכליים ועם משרד האוצר בוועדת היגוי.

מיכאל נודלמן: אם אתם עושים עבודה כל כך טובה, למה הדוח כל כך רע?

מיכאל נודלמן: משרד העבודה אחראי על כל הדברים.

דבורה אליעזר: אנחנו לוקחים אחריות על הדברים האלה.

דבורה אליעזר: אני רק מנסה להסביר את מערך האכיפה במשרד.

דבורה אליעזר: אלה הדברים שהם חלק מהמציאות.

דבורה אליעזר: אנחנו לא מתעלמים מזה שיש הרבה הפרות זכויות.

דבורה אליעזר: אנחנו יזמנו מבצע אכיפה בקרב 70 חברות שמירה, ועכשיו אנחנו בסוף אסיפת הנתונים.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לדעת, מתי אנחנו נקבל תשובה בקשר לזוג הזה.

מיכאל נודלמן: האם אתם צריכים חודשיים?

דבורה אליעזר: אני לא יכולה לקחת אחריות על זה.

דבורה אליעזר: אגף האכיפה צריך לתת תשובה על זה.

דבורה אליעזר: אני מוכנה להעביר תשובה מנומקת בכתב מאגף האכיפה.

דבורה אליעזר: לזה כן אני יכולה להתחייב.

מיכאל נודלמן: כמה זמן זה יהיה?

תמר פלדמן: זמן התגובה הממוצע של אגף האכיפה הוא למעלה מחצי שנה.

מיכאל נודלמן: האם אחרי חצי שנה אנחנו נקבל תשובה?

דבורה אליעזר: אתם תקבלו.

דבורה אליעזר: אני מבקשת את הפרטים של הגברת והאדון, על מנת שאני אוכל להעביר את הפרטים האלה.

מיכאל נודלמן: האם צריך בשביל זה חצי שנה?

דבורה אליעזר: אני לא יודעת.

דבורה אליעזר: אני אעביר את הפרטים אליהם.

דבורה אליעזר: אנחנו נגיש לוועדה תשובה מנומקת.

דבורה אליעזר: אני מניחה שהתשובה לוועדה, לא לגבי התוצאות אלא לגבי הטיפול במקרה, תגיעה בזמן הקרוב.

בצלאל שיף: מבחינתנו הגברת צודקת, אבל היא מבלבלת בין משרדים ממשלתיים להסתדרות.

בצלאל שיף: ההסתדרות יכולה לטפל בה רק אם היא חברת הסתדרות.

בצלאל שיף: אם היא לא חברת הסתדרות, אין הגיון לטפל בזה.

בצלאל שיף: מטפלים רק במי שמשלם דמי חבר.

בצלאל שיף: לא מדובר על כסף גדול, מיליון דולר, אלא על פרוטות.

בצלאל שיף: אחר כך יש מערכת שלמה, שיכולה ללמד אותך על הזכויות שלך ועל הדרך להגן על עצמך.

בצלאל שיף: יש עורכי דין, יש משרדים וקשרים.

בצלאל שיף: זה לאו דווקא עניין של שביתה.

בצלאל שיף: שביתה הוא הדבר האחרון שאנחנו חושבים עליו.

בצלאל שיף: משא ומתן עם המנופאים, מדובר על כמה חודשים טובים.

בצלאל שיף: הדלת פתוחה.

בצלאל שיף: אם הם ישלמו, מחר אנחנו נוכל לטפל בזה.

בצלאל שיף: יש לנו את כל האפשרויות, ואתם יודעים את זה.

מיכאל נודלמן: פה יושבות נשים שהן 16 שנה עובדות במשרד ממשלתי ולא מתקדמות.

דינה חזין: אנחנו ממחלקת קצבאות, שכר דירה לעולים חדשים, במשרד השיכון.

דינה חזין: המחלקה שלנו קיימת מיולי 1991, כאשר משנת 1992 אנחנו עובדות במחלקה דרך חברת כוח אדם.

דינה חזין: במשך הרבה שנים טיפלנו רק בעולים מארצות מצוקה, עולים מרוסיה ומדינות אחרות.

דינה חזין: עכשיו אנחנו מטפלים בכל העולים החדשים בארץ.

דינה חזין: כולם מקבלים כל חודש כסף דרכנו.

מיכאל נודלמן: האם אתם עובדים עכשיו כמו עובדי משרד השיכון?

דינה חזין: אנחנו יושבים במשרד השיכון, אבל שייכים לכוח אדם.

מיכאל נודלמן: 14 שנים.

דינה חזין: אני 15 שנים.

מיכאל נודלמן: אני רוצה לשאול את נציג משרד המשפטים, איך זה אפשרי שאנשים עובדים 15 שנים במשרד ממשלתי דרך חברת כוח האדם?

מיכאל נודלמן: אני לא מדבר על קביעות.

דן אורן: יש כמה נקודות שעלו פה.

דן אורן: בקשר למקרה שעלה, הנושא של העסקה באמצעות קבלני כוח אדם, הוא נושא מאוד טעון ומורכב.

דן אורן: אני כנציג ממשלה לא יכול להביע דעה לגבי המקרה הספציפי הזה.

דן אורן: יש חוק העסקת עובדים על ידי קבלני כוח אדם, שהוא מסדיר את התנאים של עובדי קבלן, והוא גם מסדיר את הרישוי של קבלני כוח האדם.

דן אורן: יש בו סעיף שיזם חה"כ עמיר פרץ.

דן אורן: אני מעלה את זה עכשיו, כיוון שזה עלה בוועדת שרים מיוחדת לגבי קבלני כוח אדם, בראשותו של השר עמיר פרץ.

דן אורן: לפי אותו סעיף בחוק קבלני כוח אדם שהוקפא בחוקי ההסדרים, אחרי 9 חודשים, עובד במשרד כזה או אחר הופך להיות עובד של המשרד ולא עובד קבלן כוח אדם.

דן אורן: הסעיף הזה הוקפא בשורה של חוקי הסדרים ביוזמת הממשלה.

דן אורן: הדבר השני שצריך להזכיר פה מבלי להביע עמדה לגבי המקרה הספציפי, הוא הפסיקה של בית הדין לעבודה, שנוטה במקרים כאלה - והיו מקרים כאלה שהגיעו לבית המשפט - ככל שמדובר ביותר זמן שמועסקים אצל מעסיק בפועל, לראות את המעסיק כאחד מהמעסיקים אם לא המעסיק הבלעדי.

דן אורן: כלומר, הפסיקה נוטה לטובת העובדים כאן.

דן אורן: הדבר ידוע ליועצים המשפטיים בממשלה וגם למשרד האוצר.

דן אורן: לכן, משרד האוצר בעצמו יזם מהלך של הקטנה של מספר העובדים שמועסקים על ידי קבלני כוח אדם והעברתם לתקנים של עובדים מדינה, אבל עדיין יש מקרים כאלה.

מיכאל נודלמן: אבל זה לא מקרה.

מיכאל נודלמן: מדובר על אנשים שעובדים 15 שנים במשרד השיכון דרך כוח אדם, ואין להם שום התקדמות.

דן אורן: אם רוצים לעשות בדיקה לגבי המקרים האלה, אפשר.

דינה חזין: אנחנו נמצאים בתהליך משפטי.

דינה חזין: אנחנו עובדים דרך חברה ארעית של כוח אדם.

דינה חזין: חברות התחלפו במשך השנים, ואנחנו הפסדנו פיצויים.

מרינה סולודקין: משרד השיכון עובד דרך חברה ארעית כדי להעסיק אתכם.

מרינה סולודקין: זה גם תרגיל.

דינה חזין: ועוד איך.

דינה חזין: בשנת 99 שנכנס החוק להשוואת תנאים, לי היה כבר ותק של 9 שנים.

דינה חזין: אמרו לנו לחכות 9 חודשים לפי החוק, ואז נעבור להיות עובדות המשרד.

דינה חזין: חיכינו, ואז הקפיאו את החוק.

דינה חזין: אני מבינה ש-9 חודשים היו צריכים להיות לגבי מישהו חדש.

מרינה סולודקין: ורובי ישב כאן ולא ידע כלום.

דינה חזין: לפני 3 שנים, אמר המשרד שהוא מפסיק את העסקת העובדים דרך כוח האדם ויעביר אותנו למשרד.

דינה חזין: היו מעל 100 עובדות דרך כוח אדם.

דינה חזין: כולם קיבלו תקן חוץ מ-10 עובדות, 6 עולות חדשות ו-4 ותיקות.

דינה חזין: אמרו לנו שמוכרים אותנו, ושזה מבנה ארגוני וחוקי.

דינה חזין: השאלה, למה העבירו למשרד אנשים עם ותק של פחות מ-5 שנים?

דינה חזין: אנחנו כולנו עם תואר שני, עם ידע וניסיון, ומוכנות לעשות במשרד עבודה אחרת.

דינה חזין: קיבלו את כולם חוץ מאיתנו.

דינה חזין: אנחנו לקחנו עורך דין, ועכשיו יש לנו 3 שנים משא ומתן.

דינה חזין: גם ההסתדרות מעורבת.

דינה חזין: לפני חודש היתה לנו פגישה עם יו"ר עובדי מדינה בתל אביב.

דינה חזין: בזכותו ובזכות עורך הדין שלנו עכשיו הם מציעים לנו הסדר.

דינה חזין: אנחנו לא מקבלים את זה.

דינה חזין: הם אומרים, שהם מוכנים לקבל קודם 4 עובדות מתוך 10, כאשר האחרות יקבלו פיצויים מוגדלים, או שילכו לעבוד כמו קלדניות בבית משפט, שזה מאוד מתאים לנו.

דינה חזין: העברית חדשה לנו.

מיכאל נודלמן: מה שאתם מספרים, זה לא טוב.

מיכאל נודלמן: אבל אנחנו לא במשפט.

מיכאל נודלמן: אנחנו רוצים לדעת על ההתקדמות במשכורת שלכם במשך 15 השנים.

דינה חזין: אנחנו התחלנו במשכורת מינימום פלוס שקל, פלוס חודשי חופשי.

דינה חזין: בשנת 1999, כאשר נכנס חוק השוואת תנאים, אנחנו התחלנו לקבל כמה תוספות.

דינה חזין: עדיין, אנחנו מקבלות שכר לפי שעה.

דינה חזין: בנוסף, לא נתנו לנו שום קורסים, שום התקדמות, אין לנו זכויות להשתתף במכרזים.

הלנה אלטשולר: חבל שחה"כ ריבלין עזב.

הלנה אלטשולר: הוא אמר, למה אתם לא עושים כלום, אתם כוח.

הלנה אלטשולר: אני רוצה לומר, שאמרו לנו בפנים, הדלת פתוחה.

הלנה אלטשולר: אנחנו יודעים שאתם שוות יותר.

דן אורן: אני חושב, שחבר הכנסת ריבלין דיבר על המנופאים.

דן אורן: יש מקצועות שבהם יש יותר כוח, או לפחות ניתן לחשוב כך.

דן אורן: לא כל המקצועות שווים מבחינת כוח המיקוח שלהם.

מיכאל נודלמן: הם צריכים ארגון כדי להגן על הזכויות שלהם.

הלנה אלטשולר: יש לנו ארגון, וגם לא עוזרים לנו.

הלנה אלטשולר: כמה פעמים פנינו להסתדרות.

הלנה אלטשולר: אנחנו משלמים להסתדרות, אנחנו חברי הסתדרות.

מאיר אלבז: הדוח של האגודה לזכויות האזרח לא הפתיע אותנו.

מאיר אלבז: אנחנו חיים את זה יומיום.

מאיר אלבז: סיפורים מהסוג הזה אנחנו שומעים יומיום.

מאיר אלבז: לצערנו, אנחנו שומעים את זה בדרך כלל אחרי שהאיש פוטר או לא הועסק.

מאיר אלבז: חלק גדול מהם, מפחד בכלל להתלונן.

מאיר אלבז: זאת בעיה מאוד קשה.

מאיר אלבז: יש כבר עניין של מדיניות ממשלתית רבת שנים.

מאיר אלבז: הממצא שבישראל חברות כוח האדם מהוות כמעט 10% מהמועסקים, לעומת מערב אירופה, זה לא חדש.

מאיר אלבז: לכן, זה מדבר בעד עצמו.

מאיר אלבז: הקפאת החוק של 9 חודשים, השוואת תנאי עובד קבלן לעובד קבוע, מדבר בעד עצמו.

מאיר אלבז: המעסיק הגדול ביותר זאת הממשלה.

מאיר אלבז: כאשר אנחנו מדברים על הממשלה, זאת לא רק הממשלה אלא כל המוסדות שמתוקצבים על ידי הממשלה, גם רשויות וגם אוניברסיטאות, בתי חולים ממשלתיים וכו'.

מאיר אלבז: אני מוכרח לומר, שיש פה כישלון גם תודעתי וגם משפטי.

מאיר אלבז: עם כל הכבוד למשרד המשפטים, אני לא יודע מאיפה אתה ממציא שפותחים את התקנים.

מאיר אלבז: אני יודע על הקפאת תקנים.

מאיר אלבז: יושבים פה אנשי משרד התמ"ת, שקיצצו להם התקציב של הפיקוח על העבודה, ורק עכשיו הוחזר חלק ממנו.

דן אורן: מספר העובדים שמועסקים בשירות המדינה באמצעות קבלני כוח אדם, ירד.

דן אורן: אלה דברים בדוקים.

מאיר אלבז: אנחנו יודעים שיש קיצוץ בדברים האלה.

מאיר אלבז: האנשים כאן התלוננו גם על הנושא של בטיחות: על זה שאין כובע מגן, על זה שהם עולים למעלה, שאין להם איפה לשבת וכו'.

מאיר אלבז: אולי כדאי שהוועדה תשמע.

מאיר אלבז: זה נכון שיש 19-20 פקחים בנושא אכיפת חוקי עבודה, אבל יש לכם 50 פקחים בנושא בטיחות.

מאיר אלבז: איך הם לא הגיעו למקרים האלה?

מאיר אלבז: אני לא יודע מה קורה עכשיו בוועדת הכספים, אבל אין ספק שהגדלת מספר הפקחים היא יותר תודעתית.

מאיר אלבז: הממשלה רוצה לעשות שינוי קסטה.

מאיר אלבז: נראה מה יהיו התוצאות.

מאיר אלבז: זה לא יביא את הבשורה.

מאיר אלבז: יש פה דבר הרבה יותר שורשי לאורך זמן.

מאיר אלבז: העולים זאת קבוצה פגיעה.

מאיר אלבז: בדרך כלל רמת ההשכלה שלהם היא יותר מזו של הישראלי הממוצע.

מאיר אלבז: המוטיבציה שלהם לעבודה גם היא יותר גדולה מזו של הישראלי הממוצע.

מאיר אלבז: לכן, זאת לא קבוצה חלשה.

מאיר אלבז: זאת קבוצה פגיעה, קבוצה מוחלשת בצוקה שיטתית.

מאיר אלבז: מי שמחליש אותה זה כל אלה שמאפשרים להם להחליש אותם.

מאיר אלבז: תפקידם של חברי הכנסת לסגור את כל הפרצות.

מאיר אלבז: אם החוקים הקיימים לא מספיקים, צריך לחוקק עוד חוקים.

מאיר אלבז: צריך להתחיל עם זה שזאת תהיה עבירה פלילית לא לנפק תלוש משכורת עם פירוט.

דבורה אליעזר: זה קיים.

מאיר אלבז: כאשר כבר מתלונן מישהו ונותן את תלושה המשכורת שלו, אנחנו לא מסוגלים לפרש אותו.

מאיר אלבז: צריך לפרט את השעות הרגילות, את השעות הנוספות, את שעות הלילה,שעות שבת, וכו'.

מאיר אלבז: צריך לכתוב יתרת ימי חופש ויתרת ימי מחלה.

תמר פלדמן: גם היום מעסיקים שרוצים להגן על זכויות עובדים, יכולים להוציא תלוש מפורט.

מאיר אלבז: את זה צריך לעשות.

מאיר אלבז: אני יודע שיש הצעות חוק שחייבים לתת תלוש.

מאיר אלבז: היום אי אפשר לפצח את תלושי המשכורת.

מאיר אלבז: אנחנו חושבים, שצריכים גם להרחיב את ההסכמים הקיבוציים.

מאיר אלבז: אם 800 איש יתאגדו, זה יהיה טוב.

מאיר אלבז: אנחנו לא יכולים לאכוף משהו, כאשר אין לנו הסכם קיבוצי ואנשים לא מאורגנים.

מרינה סולודקין: אנחנו מברית המועצות, מדינה שהיתה סוציאליסטית.

מרינה סולודקין: אתם מדינה דמוקרטית מההתחלה.

מרינה סולודקין: אתם מייצגים את ההסתדרות.

מרינה סולודקין: למה ההסתדרות לא הולכת אליכם?

מרינה סולודקין: הם לא יודעים את החוקים.

בצלאל שיף: לא נכון.

מאיר אלבז: זה לא נכון.

מאיר אלבז: אנחנו הוצאנו ספרונים ועלונים ברוסית, וגם לעובדים זרים.

מאיר אלבז: אנחנו לא מגדירים אותם זרים.

מאיר אלבז: המילה זרים לא בלקסיקון שלנו.

מאיר אלבז: בשבילנו הם עובדים.

מאיר אלבז: הוצאנו עלונים ברוסית, בסינית, בטורקית ועוד.

מאיר אלבז: הקו לעובד תמיד מקבלים תמיד פרסום על מקרה פרטי.

מרינה סולודקין: אני לא מקבלת את זה.

מרינה סולודקין: הם אזרחי מדינת ישראל.

מרינה סולודקין: הם 90% מכוח האדם בענף המנופאים.

מרינה סולודקין: אתה מפרסם בסינית.

מרינה סולודקין: מישהו מאוד מעוניין שיהיו סינים וטורקים.

מרינה סולודקין: אולי יש הסכם תחת השולחן בין הקבלנים להסתדרות, שלא יראו את כוח האדם של 800 אישי.

בצלאל שיף: זה לא נכון.

מרינה סולודקין: אנחנו תמיד יכולים לדבר אחר כך.

מרינה סולודקין: אנחנו מאותה מפלגה.

מאיר אלבז: באר שבע זאת עיר שקלטה הרבה מאוד עלייה.

מאיר אלבז: אם אנחנו הצלחנו להשבית שם את בית חולים סורקה למען עובדי קבלן, ובית משפט הוציא נגדנו צו מניעה בקלות.

מאיר אלבז: ..

מאיר אלבז: עכשיו עשינו אמנה, והגענו למסקנה שמי שמקבל הצעה של פחות מ-31 שקלים חדשים לשעה, זה אומר שהוא לא מתכוון לקבל את חוקי המדינה.

מאיר אלבז: אם קבלנים זכו במכרז של 24 שקלים, זה סימן שקיפחו את העובדים.

מאיר אלבז: את האמנה הזאת חתמנו אם עולים חדשים נמצאים בהסתדרות.

מאיר אלבז: אף פעם את לא תראי אותם פה ולא תשמעי אותם פה.

מאיר אלבז: פחות או יותר מטפלים בכל הנושא הזה.

מאיר אלבז: את האמנה הזאת חתמנו עם אחד המקומות הכי גדולים, קופת חולים.

מאיר אלבז: הם מקיימים את האמנה.

מאיר אלבז: משרד התמ"ת לא רוצה לתת לנו את זה.

מאיר אלבז: משרד המשפטים לא רוצה לתת לנו את זה.

מאיר אלבז: הם לא רוצים שאנחנו ניכנס, למרות זאת באמנה וולונטרית הסכימו שאנחנו ניכנס למקומות עבודה ונבדוק את התלושים של עובדי כוח האדם.

יצחק זיו: למה לא להעביר את זה בחוק.

מאיר אלבז: יש התנגדות של משרד המשפטים.

מאיר אלבז: משרד המשפטים מתנגד.

מאיר אלבז: הוא טוען שזה גוף שיפוטי, ולא יכול להיות שגוף וולונטארי כמו ההסתדרות יעזור בנושא של אכיפת חוקים.

מאיר אלבז: אני רוצה לומר, כי גם אם יאשרו עוד 50 פקחים, זה לא יעזור.

מאיר אלבז: היום כבר 2,000 תלונות נמצאות בבתי דין לעבודה.

מאיר אלבז: הסתימה תהיה בסוף במשרד המשפטים.

מאיר אלבז: צריכים לראות את העסק באופן מערכתי, ולא רק קשור במספר הפקחים.

מרינה סולודקין: בזה אני מאוד מסכימה איתך.

מרינה סולודקין: יש כשל מערכתי.

מרינה סולודקין: אני גם לא מאמינה בפקחים.

מרינה סולודקין: הפקחים צריכים ללכת ולחפש, איפה מפירים את הזכויות של העובד.

מרינה סולודקין: יש לנו מספיק תלונות.

מרינה סולודקין: אני אומרת, כי מה שקורה במערכת המשפטית זה אחד השורשים של הבעיה.

מרינה סולודקין: אין ענישה, אין הרתעה.

מרינה סולודקין: אין לנו כמעט חוקי עבודה.

מרינה סולודקין: 92% של המעסיקים מפירים את החוקים הקיימים.

מרינה סולודקין: על איזה חוקים חדשים אנחנו מדברים?

דן אורן: אני מבין את הגישה של היו"ר, שלא רוצה רק לדבר במקרו, אלא להתייחס למקרים הספציפיים כמבחן ליטמוס לכל הנושא הזה.

דן אורן: יחד עם זה, כמי שעובדים ביחד אתכם על שיפור האכיפה, יש פה תמונת מקרו, שגברתי גם התייחסה אליה.

דן אורן: כאשר אנחנו מדברים על אכיפה, זה באמצעות שתי דרכים.

דן אורן: הדרך הראשונה היא באמצעות המדינה, כאשר מדובר בעבירה פלילית.

דן אורן: לא כל הפרה של חוק עבודה, הוא עבירה פלילית.

דן אורן: יש דברים מסוימים כמו שציינה חברתי.

דן אורן: זה נכון שיש מספיק דברים שהם עבירות פליליות.

דן אורן: השאלה, מה המדינה עושה איתם.

דן אורן: עם כל הכבוד ליו"ר הקודם, אם למשרד התמ"ת יש 20 פקחים, כאשר הפיקוח הוא הבסיס לענישה, זה מה שקורה.

מרינה סולודקין: אני לא מקבלת את זה.

מרינה סולודקין: יש לנו תלונות של אנשים.

דן אורן: אם רוצים להתבסס על תלונות, יש שתי דרכים.

דן אורן: או שהמדינה מעמידה לדין ואז היא שולחת מפקח לאכוף את התלונה.

דן אורן: הבעיה עם אכיפה פלילית, היא שרמת ההוכחה צריכה להיות מאוד גבוהה, מעבר לספק סביר.

דן אורן: יש פה גם בעיה של כוח אדם.

יצחק זיו: מה משרד המשפטים עושה?

דן אורן: עבדכם הנאמן עוסק בזה מחצית מהזמן שלו.

דן אורן: אני לא יכול לענות על רגל אחת.

דן אורן: לגבי אכיפה פלילית- אם שואלים אותי כמי שמלווה את הסיפור הזה הרבה זמן - רואים את כל הסיפור של עובדים זרים, ששם המדינה נכנסה בגדול והוסיפה הרבה תקנים.

דן אורן: אני לא יכול להציג פה עמדה מגובשת, כיוון שאנחנו נמצאים בוועדת היגוי ביחד עם משרד האוצר והמעסיקים.

דן אורן: משרד התמ"ת ומשרד המשפטים רוצים להגביר באופן משמעותי את מספר המפקחים.

דן אורן: זה לא סוד, שמשרד האוצר מתנגד.

דן אורן: לדעתי, אם מדברים על ענישה פלילית, לב העניין זה כוח אדם.

מרינה סולודקין: ככה זה נוח.

מרינה סולודקין: אין לנו מפקחים.

מרינה סולודקין: אלה מתווכים לא רצויים בהרבה מהמקרים.

דן אורן: אי אפשר להתעלם מזה.

דן אורן: תיקחו את מספר העובדים שבהם מדובר.

דן אורן: אנחנו מקדמים חקיקה כדי לעודד את ההתארגנות, אבל המציאות היא שרק שליש מהמשק מאורגן.

דן אורן: במציאות כזאת, צריך להחליף את המנגנונים של ההתארגנות עם מנגנונים אחרים: או פליליים – שזה אומר אכיפה בידי המדינה – או אכיפה אזרחית.

יצחק זיו: כמה מפקחים יש לגבי איזו כמות עובדים.

דן אורן: עד כמה שאני מבין מחברי ממשרד התמ"ת, יש 20 מפקחים על כל המשק.

מאיר אלבז: 1,900,000 עובדים.

מרינה סולודקין: לפי דעתי, לדון בזה זאת דרך לא נכונה.

מרינה סולודקין: זה פרוסה שזרקו לנו כדי שנאכל.

דן אורן: זה ויכוח שיש לנו בתוך הממשלה.

דן אורן: אני אומר את זה בגלוי, כיוון שאנחנו מחויבים בשקיפות והוועדה באה לפקח על פעילות הממשלה.

דן אורן: מבחינת חובת השקיפות, אני יכול לומר בגלוי שיש לנו ויכוח בנושא הזה עם משרד האוצר.

דן אורן: אנחנו רוצים יותר מפקחים.

דן אורן: לגבי מתנדבים – גברתי דיברה על מדינה דמוקרטית.

דן אורן: במדינה דמוקרטית לא יכול להיות שמתנדבים – וזאת עמדה עקבית שלנו וגם פסיקת בית המשפט העליון - שלא כפופים לדין משמעתי יפעילו סמכויות שלטוניות.

מאיר אלבז: רוצים רק רשות להיכנס.

דן אורן: אנחנו לא ניתן להיכנס ולהפעיל סמכויות של מפקח.

מרינה סולודקין: אני לא מקבלת את הדרכים של הויכוח.

מרינה סולודקין: בשבילי זה שופטים שנכשלו בבתי דין לעבודה.

מרינה סולודקין: מדינה רוצה לשלם פחות לחלשים.

מרינה סולודקין: יש לי אידיאולוגיה למה זה קורה.

מרינה סולודקין: אתה מייצג את העמדה הרשמית בנושא של העובדים הארעיים, בנושא של תנאים, בנושא של כוח אדם ובנושא של אחריות פלילית להפרת כל הזכויות, ועם זה אנחנו נתמודד בכנסת.

דן אורן: לגבי אכיפה אזרחית שבידי העובדים והארגונים לקידום זכויות עובדים, אנחנו גם כן פועלים ביחד עם משרד התמ"ת.

דן אורן: משרד התמ"ת הפיץ תזכיר שיש בו מנגנונים חדשים, כולל פיצוי, שזו אפשרות של עובד להגיש תביעה ולקבל פיצוי עונשי עבור הפרה של חוקי עבודה.

דן אורן: פה אני רוצה לציין, שיש התנגדויות, כולל של המעסיקים.

דן אורן: גם פה זה לא הולך לנו כל כך בקלות.

דן אורן: אנחנו משתפים אתכם בזה, כי אולי תוכלו לעזור לנו.

דן אורן: נושא אחר, שאנחנו מנסים לקדם ולא הולך לנו כל כך, זאת האחריות השיעורית של מזמיני השירותים.

מרינה סולודקין: האחריות של מזמיני השירותים, זאת האחריות של המשרדים.

מרינה סולודקין: אני עבדתי במשרד הקליטה, והיו לי תלונות של עובדי ניקיון אתיופים ורוסים.

מרינה סולודקין: אני הבנתי מיד, שחברת כוח אדם מפרה את התנאים.

מרינה סולודקין: כמעסיק, אנחנו לא יכולנו להתערב.

מרינה סולודקין: בגלל זה יש יועצת משפטיות במשרד שיכולות להתערב.

מרינה סולודקין: מה שחסר, זה רצון ונאמנות לנושאים.

דן אורן: גם חסר הכלי המשפטי של חקיקה מיוחדת לגבי הנושא הזה.

מרינה סולודקין: אם רוצים, הכל אפשרי.

דן אורן: אבל יש הרבה גורמים שלא רוצים, וצריך להיכנס לפרץ הזה.

אבי מספין: עו"ד תמר פלדמן ציינה בכלליות את הבעיות שבהם נתקלים העולים.

אבי מספין: אנחנו מטפלים בתלונות פרטניות שמגיעות מעובדים עולים חדשים בעיקר, לגבי חברות כוח אדם פרטיות שמפירות את הזכויות שלהם.

אבי מספין: מסתמן שיש עליונות של חברות כוח האדם על העולים החדשים.

אבי מספין: הם רואים שיש להם בעיות שפה, והם לא מבינים עדיין.

אבי מספין: זה דבר ידוע, והם מנצלים את זה.

אבי מספין: רוב התלונות הם על כך שהם מלינים את השכר שלהם.

אבי מספין: יש חברת כוח אדם בירושלים, חברת פוינט, שמתעסקת בנושא של ניקיון ואחזקה.

אבי מספין: עבד אצלם עולה חדש מאתיופיה, ולא שילמו לו שכר במשך חודשיים.

אבי מספין: הוא איים לעזוב וביקש שישלמו את השכר.

אבי מספין: הם דחו אותו מכל מיני סיבות.

אבי מספין: בשלב מסוים הוא פנה אלינו, אנחנו פנינו אליהם, והם הפנו אותו למקום אחר שבו הוא יקבל את המשכורת.

אבי מספין: הוא הגיע למקום שבו אין שום אדם.

אבי מספין: נאלצנו לטפל בזה דרך תלונה משפטית.

אבי מספין: ברגע שהם ראו שיש מישהו מאחורי זה ואנחנו לא נניח לזה עד שזה לא יטופל, הם שילמו לו את השכר.

אבי מספין: זה מאוד מקובל אצל חברות כוח האדם הפרטיות.

אבי מספין: העליונות שלהם כלפי העולים החדשים והניצול שלהם בגלל שהם לא מבינים את השפה, היא נוראה.

מרינה סולודקין: אנחנו מבינים כל מילה, וחותמים על כל מילה שאתה אומר.

מרינה סולודקין: אני רוצה לסכם את הישיבה.

מרינה סולודקין: אני רוצה להודות לארגון זכויות האדם.

מרינה סולודקין: מאוד חשוב היה להוציא את הדוח הזה.

מרינה סולודקין: כמעט בפעם הראשונה מתייחסים לכל העניין של עולים חדשים ברצינות.

מרינה סולודקין: הרבה פעמים ביקרתם את הארגונים של כוח האדם, ואתם ראיתם הפרת זכויות של ערבים.

מרינה סולודקין: זה יותר נורמאלי להגיד שיש שכבות חלשות בחברה: ערבים, נשים, עולים חדשים ועובדים זרים.

מרינה סולודקין: מהדוח שלכם, אנחנו מבינים שיש כשל מערכתי.

מרינה סולודקין: זה לא רק איש אחד או כוח אדם, או שר התמ"ת, אלא כולם.

מרינה סולודקין: יש מדינה שמעונינת שיהיו עובדים בשכר נמוך מאוד, ומנצלת לרעה אנשים שלא מבינים זכויות ולא מכירים את כל הכתובות הנכונות כדי להתלונן ולבקש עזרה.

מרינה סולודקין: זה מערכתי.

מרינה סולודקין: מדובר גם בהסתדרות, שלא רואה את הקבוצות של העובדים.

מרינה סולודקין: היום שמענו את הסיפור של המנופאים, שזה כוח אדם מקצועי, משכיל, נאמן.

מרינה סולודקין: בלי כוח האדם הזה, אין מה לעשות בענף הבנייה.

מרינה סולודקין: העצה הכי נכונה שנתנו פה, זה שאתם יכולים לעצור את כל ענף הבנייה.

מרינה סולודקין: יש פה עצה גם לפוליטיקאים.

מרינה סולודקין: אנחנו צריכים לייעץ לכם, אם לא יהיו שינויים משמעותיים, לעצור את ענף הבנייה בגלל תנאים בלתי אנושיים של העובדים.

מרינה סולודקין: מדובר גם על תנאי העבודה, גם על השפלה ואפליה.

מרינה סולודקין: בזה כולנו אשמים.

מרינה סולודקין: יש לנו חומר למחשבה.

מרינה סולודקין: על האכיפה אחראי משרד המשפטים ומשרד התמ"ת.

מרינה סולודקין: מצב כזה הוא מצב שאולי צריך בגלל לצאת לרחובות.

מרינה סולודקין: זה שיטתי, זה הרבה אנשים, זה אותם אנשים.

מרינה סולודקין: עולים חדשים אחרי 15 שנה, הם ישראלי ותיקים.

מרינה סולודקין: לגבי המקרים הפרטניים, אני מבקשת ממשרד התמ"ת ומשרד המשפטים לעזור לאנשים הנוכחים כאן וסיפרו את הסיפור שלהם.

מרינה סולודקין: אנחנו נעבוד הלאה כדי לשפר את המצב במדינה שלנו.

מרינה סולודקין: חבל ועצוב שאנחנו בהרבה תחומים במצב על הפנים.

מרינה סולודקין: תודה רבה, הישיבה נעולה.