ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 196, 2006-11-28 10:00

יעקב ליצמן: בוקר טוב.

יעקב ליצמן: אני פותח את ישיבת ועדת הכספים.

יעקב ליצמן: אני חייב לבשר לחברי הכנסת שסוף סוף הועבר אלינו התקציב והיום אנחנו דנים במשרד התקשורת.

יעקב ליצמן: כל יום אנחנו דנים על משרד אחר.

שלי יחימוביץ': אדוני היושב-ראש, הצעה לסדר.

שלי יחימוביץ': אני מציעה לא לקיים את הדיון בתקציב משרד הרווחה אלא אם כן יבוא מי שמחזיק בתיק הרווחה.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, אני מאוד מעריך אותך, אבל בפוליטיקה את לא יכולה לעשות כך.

שלי יחימוביץ': אתה יכול לא להסכים, אבל אני יכולה.

שלי יחימוביץ': אני מציעה לנהוג כך.

יעקב ליצמן: אני מוכן להזמין את כל המועמדים לתפקיד שר הרווחה, אבל אין מספיק מקום בחדר לכולם.

שלי יחימוביץ': יש שר רווחה בפועל שמחזיק בתיק הזה.

שלי יחימוביץ': יבוא הוא וייתן לנו תשובות לשאלותינו.

יעקב ליצמן: אני מקדם בברכה את שר התקשורת.

שלי יחימוביץ': אני חוזרת להצעתי.

שלי יחימוביץ': אני מבקשת שלפחות אנחנו, כוועדה, נקרא לו לבוא להציג את תקציב משרד הרווחה.

שלי יחימוביץ': לא נתנה, לא נאיים, אבל נקרא לראש-הממשלה לבוא ולהשתתף בדיון.

אורית נוקד: אני מצטרפת לדבריה של חברת הכנסת יחימוביץ.

יעקב ליצמן: אני שמח על כך.

יעקב ליצמן: אני אזמין את הרב רביץ שמכיר את המשרד.

יעקב ליצמן: אני מקדם בברכה את שר התקשורת אריאל אטיאס ואת מנכ"ל המשרד, מרדכי מרדכי.

יעקב ליצמן: השר עורך הרבה שינויים ודברים טובים במשרד, ועל כך נשמע ממנו.

יעקב ליצמן: משרד התקשורת הוא משרד – על אף שהתקציב שלו הוא לא גדול, אבל מצד שני יש לנו בוועדת כספים כמה שרי תקשורת לשעבר, וזה אומר כמה חשוב המשרד – שההשפעה שלו על המשק היא השפעה גדולה.

ראובן ריבלין: מצד שני, יש שרי תקשורת שבחיים לא היו נותנים להם להיות חברי ועדת כספים.

יעקב ליצמן: אם כן, השפעת משרד התקשורת על הרגולציה, כל מה שקשור לטלפונים, לפלאפונים ולתקשורת היא השפעה גדולה.

יעקב ליצמן: אנחנו נשמע מהשר על תקציב המשרד.

יעקב ליצמן: נשמע גם מה שהמשרד עושה ואני מניח שלחברי הכנסת יהיו הערות שיוכלו להעיר אותן.

אריאל אטיאס: בוקר טוב לכולם.

אריאל אטיאס: אני מתכבד להציג את תקציב 2007 של משרד התקשורת.

אריאל אטיאס: אנשי המשרד הכינו מצגת ואני חושב שנתחיל איתה כי מה שיעניין אתכם אלה פחות המספרים והכספים כי מדובר באמת בכספים קטנים, במשרד מטה, במשרד רגולציה ולא במשרד שנותן כספים או שיש לו יכולת לשנע כספים.

אריאל אטיאס: המשרד הוא בעיקר משרד שמייצג בעקיפין עבודה, ומייצר גם הכנסות למדינה, דבר שתוכלו לראות בשקף.

אריאל אטיאס: מדובר ב-900 מיליון שקלים בשנה שחברות התקשורת משלמות למשרד האוצר.

אריאל אטיאס: אם כן, אני מציע שנתחיל במצגת כדי שנדע על מה אנחנו מדברים כי אז תוכלו להתייחס יותר ליעדים שמשרד התקשורת מציב לעצמו לשנת 2007.

אריאל אטיאס: אני מבקש ממנכ"ל משרד התקשורת, מר מרדכי מרדכי, להסביר את השקפים ולאחר מכן אני אתייחס לשאלות, אם יהיו, או למדיניות שלנו בשנה הקרובה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לומר לחברי הכנסת שהיום אנחנו נצביע על מיליארד וחצי השקלים של ביטחון.

מרדכי מרדכי: בוקר טוב לכולם.

מרדכי מרדכי: כפי שנאמר, משרד התקשורת הוא משרד שמשמש כגוף מטה.

מרדכי מרדכי: במשרד הזה מועסקים כ-150 עובדים.

מרדכי מרדכי: המשרד פיזית פרוס בירושלים ובתל-אביב, כאשר כמחצית העובדים הם בתל-אביב ומחציתם בירושלים.

מרדכי מרדכי: יש לזה מחיר והוא גובל בחוסר יעילות, אבל זה המצב וכך אנחנו מנהלים את המשרד.

מרדכי מרדכי: המשרד אחראי לעיצוב מדיניות התקשורת של הממשלה, קביעת כללים וכולי.

מרדכי מרדכי: אין שום תפקיד פעולה, משהו שהמשרד מפעיל ולו דבר אחד, אלא הכול נושא של רגולציה.

מרדכי מרדכי: לפי הנושאים העיקריים שנמצאים על סדר היום של המשרד, התקציב הוא לא הנושא המרכזי של המשרד וכפי שנראה אותו בהמשך, רובו ככולו הוא תקציב שמיועד לשכר, לאותם 150 עובדים, ותקציב של הוצאות ארגוניות שזה אומר אחזקת המבנים, טלפוניה, מים וכדומה.

מרדכי מרדכי: יש איזשהו סכום קטן ליועצים שמעת לעת אנחנו מפעילים בצורת ועדת מומחים, ועדה ציבורית כזו או אחרת שנותנת לנו המלצות לנושאים שונים.

מרדכי מרדכי: התקציב הוא בסדר גודל של 50 מיליון שקלים.

מרדכי מרדכי: הייתה איזושהי שחיקה בתקציב בשנים האחרונות וזה קרה מסיבות שונות.

מרדכי מרדכי: יש איזשהו תיקון קטן שהאוצר עשה השנה, אבל כפי שאמרתי, לא זה הנושא המרכזי של המשרד אלא הנושאים האחרים שעומדים על סדר היום.

מרדכי מרדכי: אנחנו עוסקים בקידום תחנות ושוק הטלפוניה פנים-ארצי.

מרדכי מרדכי: זה לאפשר פתיחת תחנות נוספות לשוק הטלפוניה הנייחת.

מרדכי מרדכי: נמצאים כאן אנשי המקצוע בתחומים השונים, ואם יהיה צורך לקבל יותר פרטים, הם יוכלו להתייחס.

מרדכי מרדכי: סיימנו את השימוע ממש אלה וכרגע אנחנו לומדים את המסקנות.

מרדכי מרדכי: אנחנו מקווים שעד סוף השנה האזרחית, דצמבר, תהיה מדיניות סופית של המשרד ולאור המדיניות הזו, מי שירצה רישיון, יוכל לקבל אותו.

ראובן ריבלין: הכבלים התחייבו בזמנו לקיים רשת כזאת.

ראובן ריבלין: הם עומדים בהתחייבות הזאת?

ראובן ריבלין: אתה נותן אופציה, אתה נותן אפשרות, בנושא הזה הכבלים מקיימים את התחייבותם או שהם שוחררו מהתחייבותם?

מרדכי מרדכי: כן, הם מקיימים.

אריאל אטיאס: מדובר בתחרות על תשתית שונה.

אריאל אטיאס: הכבלים עובדים על כבלים ואנחנו מדברים כאן על ה-VOD, שזה משהו שמדובר בתשתית של האינטרנט.

אריאל אטיאס: זה עוד פלטפורמה שתייצר תחרות בטלפון הנייח.

מרדכי מרדכי: הנושא השני שנמצא בסדר היום הוא תחרות בשוק הרוטן.

מרדכי מרדכי: יש כיום שלוש חברות גדולות ועוד חברה קטנה למפעילים הסלולאריים של הטלפונים הניידים.

מרדכי מרדכי: אנחנו בודקים אופציה להכניס מפעילים וירטואליים.

מרדכי מרדכי: יצאנו לאיזושהי בדיקה של הנושא הזה ואנחנו נבחר זכיין שיעשה את העבודה הזאת מתוך מגמה שאם יהיו המלצות להכניס זכיין, זה אמור לאפשר תחרות נוספת בשוק הטלפונים הנייחים.

שי חרמש: מה זה מפעיל וירטואלי?

מרדכי מרדכי: מפעיל וירטואלי הוא אחד שלא משקיע בתשתית אלא רוכב על התשתית הקיימת.

מרדכי מרדכי: הוא קונה זמן אוויר ומשווק אותו לצרכנים, מן הסתם במחירים זולים יותר.

מרדכי מרדכי: נושאים נוספים בתחום הטלפוניה הניידת שכולם באוריינטציה צרכנית, חוץ מהמפעילים הווירטואליים, זה נושא המספרים.

מרדכי מרדכי: היה איזשהו תאריך יעד לנושא הזה אבל לצערי החברות לא עמדו בתאריך הזה.

מרדכי מרדכי: יש תהליך משפטי שחלק מהחברות הגישו בג"ץ ובבית-המשפט יוחלט מה שיוחלט.

מרדכי מרדכי: כרגע אנחנו עושים מאמץ עם החברות לנסות ולגבש תאריך חלופי שמעבר לזה שהדברים יידונו בבית-המשפט, נדע בסופו של דבר מתי זה יתבצע.

אריאל אטיאס: לא זנחנו את הבג"ץ.

אריאל אטיאס: במרץ יתקיים דיון על מה שהיה.

אריאל אטיאס: יחד עם זאת, בגלל שראינו שבג"ץ רק במרץ קובע דיון, ובינתיים שום תאריך לא מחייב את החברות, אנחנו רוצים להביא את הדברים כמה שיותר מהר, משום שזה אחד מחסמי המעבר המרכזיים בשוק הסלולר.

חיים אורון: זה היה בחוק.

חיים אורון: למה לא הגשתם תביעה משפטית נגדם?

חיים אורון: בג"ץ זה לא דרך לא לקיים חוק.

אריאל אטיאס: יש מצב נתון כרגע שהם לא עומדים בזה.

אריאל אטיאס: לא שהם לא רוצים, הם רוצים, אבל טכנולוגית הם לא עומדים.

מרדכי מרדכי: בכל אופן, אנחנו כרגע מנסים לגבש עם החברות תאריך אחר שיהיה אולי מוסכם.

אריאל אטיאס: אנחנו מדברים על התאריך בו בפועל תהיה הניידות.

אריאל אטיאס: אנחנו לא מדברים על מה יקרה, מה החברות תובעות או לא תובעות, אם יקבלו או לא יקבלו.

אריאל אטיאס: אנחנו מדברים על התאריך בו לעם ישראל תהיה ניידות בפועל.

קריאה: עד מרץ זה לא יהיה.

אריאל אטיאס: ודאי שלא.

אריאל אטיאס: מצד שני, אנחנו לא אומרים שעכשיו זה נמצא בבג"ץ ואנחנו ממתינים לראות מה בג"ץ יאמר, כי אנחנו יודעים שזה יכול לקחת עוד שנה וחצי עד שהוא יחליט.

ראובן ריבלין: היעד שהיה בספטמבר, הם ביקשו להיערך עוד כמה חודשים?

אריאל אטיאס: לא.

אריאל אטיאס: הם ביקשו אוגוסט או דצמבר 2007.

אריאל אטיאס: זה מה שהם רצו.

אריאל אטיאס: בזק רצתה דצמבר 2007, וחברות הסלולר רצו אוגוסט 2007.

אריאל אטיאס: אנחנו הסכמנו למרץ והם לא הסכימו.

אריאל אטיאס: הכול זה לא יכולים, לא שהם לא מסכימים.

מרדכי מרדכי: נושא נוסף בתחום הצרכני הוא הסדר מדידה.

מרדכי מרדכי: זה הקשר של הפעלת הניידים בחוץ לארץ, שעולה סכומי עתק.

מרדכי מרדכי: היום יש איזושהי הסדרה באירופה ואנחנו בקשר עם החברות שרוצות להיכנס לאותו הסדר, דבר שאמור להוזיל באופן משמעותי ביותר את מחירי השיחות לחוץ לארץ.

מרדכי מרדכי: נושא נוסף שטיפלנו בו כבר הוא הסדרת הטכנולוגיה בשוק ציוד הקצה והאתר.

מרדכי מרדכי: יש היום אתה קשר שעושות החברות בין הספקת הציוד לבין השירות.

מרדכי מרדכי: אנחנו חושבים שצריך להפריד בין הדברים ולתת גמישות לצרכנים, גמישות בקניית המכשיר וגמישות היכן שהם רוצים לקבל את השירות ולא לקשור אותם לאיזשהו פרק זמן שלא יכולים להשתחרר ממנו.

מרדכי מרדכי: אלה הם הנושאים המרכזיים בנושא הטלפונים הניידים, וכפי שאמרתי, כולם באוריינטציה צרכנית.

מרדכי מרדכי: נושא נוסף שהמשרד מטפל בו יחד עם המועצה לכבלים ולוויין, זה המשך ביסוס התחרות בתחום הטלוויזיה הרב-ערוצית וגם נושא ה-VOD שנמצא כרגע בכבלים, ב-HOT, ובניסוי טכנולוגי ב-YES.

מרדכי מרדכי: אנחנו בוחנים את כל הנושא הזה כמובן מתוך ראייה, גם צרכנית אבל גם ביסוס התחרות כדי לשמור על תחרות הוגנת ועל ביסוס כלכלי של החברות.

מרדכי מרדכי: נושא נוסף שנמצא בשיתוף עם החשב הכללי במשרד האוצר הוא הנושא של הרדיו הדיגיטאלי ואנחנו בערב פרסום מכרז על הנושא הזה.

מרדכי מרדכי: מדובר בהקמת תשתית של רדיו דיגיטאלי שאמורה לפתור שתי בעיות כאשר הפתרון הראשון אמור לתת פלטפורמה איכותית יותר מבחינה הנדסית.

ראובן ריבלין: כמה עולה היום רדיו דיגיטאלי בעולם?

ראובן ריבלין: מכשיר קצה.

מרדכי מרדכי: מאה דולר.

אריאל אטיאס: זה שיהיה רדיו דיגיטאלי, זה לא שפתאום ביום אחד ימות הרדיו האנלוגי.

אריאל אטיאס: יש אנשים שמאה דולר זה כסף רב עבורם.

ראובן ריבלין: ודאי.

אריאל אטיאס: בארצות-הברית הרדיו האנלוגי יותר חזק מאשר הדיגיטאלי.

ראובן ריבלין: אם ציוד הקצה עולה מאה דולר, זה הופך להיות עממי.

אריאל אטיאס: השאלה מה זה עממי במושגים שלך.

ראובן ריבלין: כשיהיה יותר ביקוש, זה יהיה יותר זול.

אריאל אטיאס: לגבי התשתית צריך להחליט אם זה רישיון או זיכיון.

אריאל אטיאס: המושגים מדברים על ארבעים תחנות.

אריאל אטיאס: אפשר גם לעשות מאה תחנות, אבל זה לא כלכלי כאן.

אריאל אטיאס: ברור שהרדיו האנלוגי יעבוד במקביל וזה ייקח מספר שנים לא מועט, בטח בפריפריה.

אמנון כהן: אתה חושב שעוד חודשיים-שלושה זה יתחיל לעבוד?

אריאל אטיאס: לא.

אריאל אטיאס: זה ייקח זמן.

מרדכי מרדכי: כפי שאמרתי, אני חוזר ואומר, הרדיו הדיגיטאלי אמור לתת מענה לשני דברים: איכות טובה יותר של שמע ברדיו, וזה אמור לפתור מצוקת תדרים שקיימת היום ולאפשר עלייה של יותר ערוצים לאוויר, דבר שהיום יש עליו מגבלה בגלל התדרים.

מרדכי מרדכי: נושא נוסף שהמשרד מתמודד אתו זה נושא הדואר.

מרדכי מרדכי: אחרי שנתיים קיבלנו סוף סוף את הדוח של הוועדה הציבורית המקצועית לנושא תעריפי דואר ואנחנו עובדים על כך.

מרדכי מרדכי: אנחנו מקווים שתוך שלושה חודשים נסדיר את כל נושא חברת הדואר.

יעקב ליצמן: כרגע הדואר היא חברה.

מרדכי מרדכי: כן.

מרדכי מרדכי: היא חברה ממרץ 2006.

יעקב ליצמן: כל סניפי הדואר שהיום כפופים לחברת הדואר במקום לרשות הדואר, מתלוננים שאין להם פרנסה.

יעקב ליצמן: האם בדקתם את זה?

אריאל אטיאס: העניין של סוכנויות מתחיל קודם כל במיקום וזה בדיוק כמו בכל עסק.

אריאל אטיאס: סוכן הוא עצמאי לכל דבר ועניין שעובד מול חשבונית בסוף כל חודש מול חברת הדואר.

אריאל אטיאס: המיקום הוא זה שקובע.

אריאל אטיאס: יש סוכנויות שנמצאות במיקום שנותן פרנסה להרבה משפחות.

יעקב ליצמן: לא, אני מדבר על אלו שנמצאים באותו מיקום בו היו לפני הקמת החברה.

יעקב ליצמן: קודם הם הרוויחו הרבה כסף והיום לא.

יעקב ליצמן: אני מדבר על אותו מקום ועל אותם אנשים.

אריאל אטיאס: מי שהרוויח הרבה, ירוויח טיפה פחות או יותר, ומי שבכל מקרה המצב שלו היה קשה, מצבו הורע והוא יותר קשה, ואני אומר מדוע.

אריאל אטיאס: הסיבה המרכזית היא שמשרד האוצר שינה את התעריף של העמלה שמקבלים על הבול, ושם היה הכסף.

אריאל אטיאס: הפתרון לדבר הזה הוא לא עכשיו אלא כמו שאומר המנכ"ל בעוד שלושה חודשים בערך, אז נסיים את התעריפים, והכי חשוב, את השירותים הנוספים.

דוד טל: כולל בנק הדואר?

אריאל אטיאס: כולל הכול.

אריאל אטיאס: הגדרתי את זה כמעט כמו מכולת.

אריאל אטיאס: מצדי, שימכרו שם גם ביטוחים, כרטיסי טיסה וכל מה שאפשר, כל מה שיכולה לעשות סוכנות דואר.

קריאה: גם קרן נאמנות למשל?

אריאל אטיאס: זה משהו שעומד ויש מלחמה על זה.

אריאל אטיאס: אל תכניס אותי לפינה הזאת כרגע.

אריאל אטיאס: גם משרד האוצר מדבר בשני קולות על מה הוא רוצה לעשות עם בנק הדואר.

אריאל אטיאס: אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו ואני מתייחס לסוכנויות.

אריאל אטיאס: הסוכנויות, ברגע שיהיו להם גם תעריפים וגם שירותים נוספים – שזה הכי חשוב – זה ייצור להם מוקדי פרנסה נוספים.

ראובן ריבלין: בנק הדואר הוא באחריותך.

ראובן ריבלין: למה לא תציע אתה לממשלה, ביוזמתך, שבנק הדואר ייתן שירותים?

ראובן ריבלין: הואיל ונושא התחרות בבנקים עולה על שרטון, ויש בנקים מסחריים שמתעסקים בנישות, למה בנק הדואר לא יכול לתת שירותים?

ראובן ריבלין: הלא הם מבקשים לתת עמלות כל כך גדולות ואתה נמצא בתשתית מעולה.

ראובן ריבלין: ברגע שאמרת את הדבר הזה, התחלת לזעזע את אמות הסיפים.

ראובן ריבלין: יש לך 760 סניפים של דואר שפרוסים בארץ.

אריאל אטיאס: 710 סניפים.

אריאל אטיאס: חבר הכנסת ריבלין, אתה מתפרץ לדלת פתוחה.

אריאל אטיאס: אני חושב שבנק הדואר היום, כפי שהוא מתנהג, הוא מבוזבז.

אריאל אטיאס: הייתי יומיים בצרפת כדי לראות איך עובדים שם סניפי הדואר.

אריאל אטיאס: כמו שאמרתי, בנק הדואר מבוזבז ואפשר לעשות שם הרבה יותר, בטח בפריפריה.

אריאל אטיאס: הכוח הגדול של הדואר הוא הפריסה שלו.

אריאל אטיאס: לאף גוף מסחרי או לא מסחרי בישראל אין פריסה כזאת ואין לו 710 סניפים, שאפשר להגדיל או להקטין את המספר.

אריאל אטיאס: צריך לתת להם שירותים נוספים.

אריאל אטיאס: אני הייתי אפילו מקצין את זה אפילו עד גבול הנושא של יעדים פיננסיים, פיקדונות וכולי.

אריאל אטיאס: אני יכול לתת הרצאות וכותרות, אבל אני חושב שצריכים לעבוד בתיאום עם משרד האוצר בעניין הזה.

אריאל אטיאס: דיברנו על זה עם אגף התקציבים ועם כל מי שקשור שם, כדי לראות איזה פלטפורמה עושים עם בנק הדואר, בלי קשר למלחמה על העמלות, כפי שקורה עכשיו.

חיים אורון: למה בלי קשר?

חיים אורון: זה הקשר העיקרי, ליצור בנק בבעלות ממשלתית.

אריאל אטיאס: אני לא רוצה לתפוס טרמפ על העמלות ולבוא עם הצעה, אלא אני רוצה ללכת על זה באופן מסודר.

חיים אורון: צריך להשאיר בנק אחד ממשלתי ציבורי, שהתפקיד העיקרי שלו הוא לא לעשות רווחים אלא להתחרות באחרים.

ראובן ריבלין: המקום היחידי שבו יש שירות אוניברסאלי על-פי החובה זה הדואר.

ראובן ריבלין: הוא פרוס בכל מקום ולא רק במקום שכדאי לבנק.

ראובן ריבלין: הוא פרוס על פי הגדרה.

אריאל אטיאס: גם במקומות לא רווחיים.

חיים אורון: השיקול היום של ניהול החברה הרווחית הופך להיות שיקול של הפריפריה.

חיים אורון: השירותים הלכו והצטמצמו בהגדרה, אלא אם כן תבוא המדינה ותגיד לחברה הרווחית שיש נתח שגם אם הוא לא רווחי, אנחנו מממנים אותו.

אריאל אטיאס: זה מופיע בוועדת שגיא.

אריאל אטיאס: אנחנו כמשרד תקשורת מעכבים את הרישיון של חברת הדואר, אפילו שלא כולם אוהבים את זה, כדי שנעשה את זה כמקשה אחת, שנדע מה התעריפים, מה חובת השירות האוניברסאלי ואז ניכנס גם לעניין הזה.

אריאל אטיאס: לא הסכמנו שיופיע בספר התקציב תאריך להפרטה ואין תאריך הפרטה.

אריאל אטיאס: הממשלה רושמת לפניה שצריך להפריט את הדואר, אבל אין תאריך.

דוד טל: ההפרטה של הדואר תקועה כבר כמה שנים.

אריאל אטיאס: וזה יהיה תקוע.

אריאל אטיאס: כאשר משרד האוצר הגיש את התקציב לממשלה בשנת 2006, אנחנו ניהלנו מאבק לא קטן – וזה בלשון עדינה – כדי להוריד את כל מה שהיה.

אריאל אטיאס: הם רצו בינואר 2007 לצאת להנפקה כאשר הדואר עדיין חלש ולא מספיק חזק.

אריאל אטיאס: אני מדבר על השירות האוניברסאלי שלו.

שלי יחימוביץ': מחליטים להתפרס על פני שש שנים.

שלי יחימוביץ': אין כאן החלטה בעניין הפרטה.

יעקב ליצמן: גם כשמחליטים, צריך להביא חוק.

חיים אורון: ברגע שבנק הדואר יהיה חברה, פועלים עליו הכללים של חברה והמתח הזה שקיים בינך לבין שר האוצר – שאני מאוד מברך עליו – התוצאה שלו היא שהחברה מתנוונת.

אריאל אטיאס: לא.

אריאל אטיאס: עוד שלושה חודשים אנחנו ניתן לדואר הרבה יותר יכולת לייצר לעצמו כסף.

אריאל אטיאס: היום לדואר אסור לייצר לעצמו כסף.

אריאל אטיאס: הוא יודע למכור בולים ולתת שירותי דואר וכספים.

ראובן ריבלין: שר האוצר לא מסכים.

אריאל אטיאס: לתת שירותים נוספים, הוא מסכים.

אריאל אטיאס: הוא רצה עכשיו הפרטה ואנחנו סיכמנו שאנחנו ניתן לדואר קודם להתחזק.

אריאל אטיאס: הבעיה של הדואר, זה שהוא צועק חמס, זה על השירות האוניברסאלי.

ראובן ריבלין: כי הידיים שלו כבולות.

אריאל אטיאס: השירות האוניברסאלי מכביד עליו.

אריאל אטיאס: השירות האוניברסאלי אומר שיש הרבה אזורים שהם לא רווחיים והוא מחויב לפעול שם.

אריאל אטיאס: הוא טוען שזה מכביד עליו, וטוב שכך וזה מה שצריך להיות.

אריאל אטיאס: כדי שהוא יוכל לכסות את עצמו במקומות האלה, המדינה הזרימה לדואר יותר מ-500 מיליון שקלים.

שלי יחימוביץ': השאלה למה שירות אוניברסאלי לציבור צריך להיות רווחי.

אריאל אטיאס: כדי להעביר את הדואר לחברה, ניתנו לה 500 מיליון שקלים.

שלי יחימוביץ': בהצעת התקציב כתוב שחור על גבי לבן כי "בהתאם לכך החליטה הממשלה במסגרת התוכנית הכלכלית לשנת 2007 להטיל על מנהל רשות החברות הממשלתיות לקדם את תהליך ההפרטה.

שלי יחימוביץ': תחילה יימכרו המניות והיתר בדרך של מכירה פרטית למשקיעים אסטרטגיים".

שלי יחימוביץ': אתה אומר לנו שזה ירד מהפרק?

אריאל אטיאס: היה תאריך.

אריאל אטיאס: מחייבים אותם למכור מניות עד ינואר 2007, עד סוף 2008 לגמור את ההפרטה.

חיים אורון: התשובה היא פשוטה.

חיים אורון: את הספר הזה כותב האוצר בלי לשאול אתכם.

חיים אורון: אני גם בטוח שחלק מהדברים, אתה לא יודע שהם כתובים בו וזה לא מחייב אותך.

חיים אורון: אתה לא תהיה הראשון שיאמר את הדברים האלה.

אריאל אטיאס: אני אפתיע אותך.

אריאל אטיאס: התווכחתי ושכנעתי וברוב הנושאים של הדואר עלה בידי לשכנע את שר האוצר לרדת מהתאריכים הדרקוניים שאני חושב שהיו גורמים לנזק.

אריאל אטיאס: אני לא נגד הפרטה, אני בעד שיפריטו את הדואר אבל כשהוא יהיה בריא וחזק ולא כמו היום שהוא עדיין לא חזק פיננסית.

אריאל אטיאס: הוא יהיה חזק פיננסית, שיפריטו אותו.

ראובן ריבלין: אם היושב-ראש ירשה לי, אני אסביר כי יש כאן דבר שהוא לא ברור.

יעקב ליצמן: לא מרשה.

ראובן ריבלין: אני רוצה לענות לשלי יחימוביץ ולשכנע אותה.

מרדכי מרדכי: אם נסכם את נושא הדואר, אני מקווה שעד סוף פברואר נצליח לאשר תעריפים לדואר, לאשר לדואר שירותים נוספים, ולתת לדואר רישיון, רישיון לחברה כי החברה היום עובדת בלי רישיון.

מרדכי מרדכי: אני רוצה לומר משפט אחד על בנק הדואר.

מרדכי מרדכי: הפיקוח על בנק הדואר עבר אלינו ואנחנו מנסים לבנות את התפיסה של הפיקוח על בנק הדואר.

מרדכי מרדכי: יש שם הרבה בעיות חשבונאיות כי זו חברה בתוך חברה, וכן יש הרבה בעיות משפטיות שאני מקווה שנצליח לפתור אותן בזמן סביר.

מרדכי מרדכי: השקף הבא הוא מאוד חשוב.

מרדכי מרדכי: זה מראה לכם שהתקשורת תופסת מקום מאוד נכבד בכלכלה הישראלית.

מרדכי מרדכי: שוק התקשורת הוא 23 מיליארד שקלים בשנה, מתוך זה למעלה ממחצית מהסכום לחברת הטלפונים הניידים ואת השאר אתם רואים בחלוקה.

מרדכי מרדכי: בזק, כ-21 אחוזים, שידורי YES ו-HOT כ-13 אחוזים, ושיחות בינלאומיות ואינטרנט.

מרדכי מרדכי: ציינו שבהכנסות הייתה עלייה של 0,3 אחוז לעומת שנת 2004.

מרדכי מרדכי: זה לא אומר שזו הייתה עלייה בתקשורת, אלא השימוש בתקשורת היה יותר גדול אבל כנראה הייתה ירידת מחירים וזה השתקף בהכנסות רק ב-0,3 אחוז.

מרדכי מרדכי: המשרד מכניס כ-900 מיליון שקלים בשנה לקופת המדינה.

מרדכי מרדכי: זה מאגרות תדרים, תמלוגים וכיוצא באלה.

מרדכי מרדכי: לגבי תקציב משרד התקשורת, אמרתי שהייתה שחיקה לאורך זמן.

מרדכי מרדכי: השנה נעשה תיקון קטן.

ראובן ריבלין: העניין הפנים-ארצי ונושא השידורים צריך להתחבר לאינטרנט.

ראובן ריבלין: האינטרנט שהכנסתו הוא 5,8, וחלק מההכנסה נכנס לכבלים ולפנים-ארצי, שכן הן מושתתות על התשתיות האלה.

ראובן ריבלין: מה החדירה של האינטרנט היום במדינת ישראל?

ראובן ריבלין: איך מתקדמת הטלפוניה שהיא לא בזק?

ראובן ריבלין: טלפוניה על התשתיות האחרות, והאם יש הצעות אחרות למשל של חברת החשמל להשתמש בתשתית כי זה יכול להוזיל עוד יותר?

ראובן ריבלין: האם השיחות הבינלאומיות הן דבר שהוא בבחינת שוק חופשי?

ראובן ריבלין: לגבי הדואר.

ראובן ריבלין: תפקידו של הדואר בזמנו היה לתת שירות אוניברסאלי ולכן הוא היה מונופול שלא הייתה לו תחרות.

ראובן ריבלין: השאלה היא האם אנחנו פותחים את הדואר לתחרות, וזו שאלה שאנחנו חיים אתה כבר למעלה מעשר שנים.

ראובן ריבלין: יש קבוצות רבות אשר נותנות שירותי דואר במקומות בהם כדאי וזה כלכלי.

ראובן ריבלין: למשל, יש אנשים במגזר העסקי שמוכנים בהעברת מעטפה לשלם שישים שקלים אבל הם לא מחויבים כמובן במתן שירות אוניברסאלי.

ראובן ריבלין: אני חושב שצריך להמשיך את העברת הרשות לחברה ולאחר מכן לחשוב על תחרות מלאה כאשר החברה נותנת גם שירות אוניברסאלי, אבל השאלה היא האם אתם נערכים למצב שבו הדואר יוכל להתחרות בכל אותם גורמים שמתחרים בו כי במשך עשר השנים, אז התחילה התחרות בדואר, הדואר למעשה נאבק בתחרות כאשר ידיו קשורות לאחור.

דוד טל: או שמעבירים חברות משירותים אחרים.

ראובן ריבלין: החברות בשירותים אחרים פונות רק למקומות שם הן יכולות להרוויח, ובצדק.

ראובן ריבלין: חברת הדואר הוקמה על מנת לתת שירות אוניברסאלי, כמו חברות התחבורה וכיוצא באלה.

ראובן ריבלין: האם אנחנו היום, כאשר יוצרים תחרות, פותחים בפני הדואר את האפשרות - באותם רגולאטורים - לפעול באופן חופשי, בתחרות חופשית?

ראובן ריבלין: למשל, עד היום נאסר על הדואר לקיים דפוס שבו הוא יכול לשכפל וליצור דואר כמותי.

ראובן ריבלין: מדוע לא לאפשר לדואר לקיים דפוס ואז באמת התחרות תהיה תחרות אמיתית בין כל המגזרים הפרטיים?

ראובן ריבלין: למרות שבזק הופרטה יש עדיין חשש לקיומו של הלוויין.

ראובן ריבלין: האם הלוויין היום כבר נושא את עצמו או הוא עדיין צריך את הסיוע?

ראובן ריבלין: ומה יקרה חלילה אם בזק בפורמט החדש שלה כחברה פרטית לכל דבר תאמר שהיא רוצה להפסיק עם הלוויין?

ראובן ריבלין: אז אתה יוצר מצב שבו הכבלים יכולים להגיע לאפשרות שהם יהיו לא רק מונופול אלא נותן שירות יחיד.

ראובן ריבלין: כיצד היום אתם מתייחסים ברגולציה בנושא הפרסום?

ראובן ריבלין: נדמה לי שאני היום כצרכן רואה שהפרסום פרץ לכל עבר.

ראובן ריבלין: יש לנו הרי שלוש צורות של שידורים: הראשונה היא רשות השידור שעובדת כביכול על אגרה ואנחנו משלמים הון תועפות לפרסום.

ראובן ריבלין: השנייה, הטלוויזיה המסחרית שעובדת רק על פרסום, והשלישית, מקבלת ממנויים דמי מנוי.

ראובן ריבלין: עוגת הפרסום היא עוגה מוגבלת.

ראובן ריבלין: פריצת הפרסום לכל דבר יוצרת מצב של סכנה לתשתיות קיימות וכתוצאה מכך למצב שבו אותם זכיינים שהתחייבו בפניך ובפני המועצות הציבוריות לתת לציבור גם איזושהי טלוויזיה בעלת ערך, לא רק בעלת מה שנקרא פופולאריות, האם המשרד נערך למצב שבו למעשה הכול פתוח לפרסום, למצב שלא יקרסו הערוצים?

ראובן ריבלין: היום בכבלים אין ערוץ שאין בו פרסום ישיר או סמוי.

ראובן ריבלין: עם כל הכבוד, אני מבין מה ההבדל בין חסויות לבין פרסום.

ראובן ריבלין: היום בגלי צה"ל יש חסויות שכולן פרסום, ואישרנו את זה.

ראובן ריבלין: אני דרך אגב חושב שצריך לתת לגלי צה"ל בדיוק כמו לרשות השידור ואולי יותר, כי לרשות השידור אני משלם אגרה ולגלי צה"ל אני לא משלם, ואז יש תחרות לפחות לגבי התוכן.

ראובן ריבלין: אני שואל כיצד היום נערכת הרגולאציה למצב שבו הגבלת עוגת הפרסום תשחק למעשה את כל ההבדלים שאנחנו בחרנו.

ראובן ריבלין: אתה נתת זיכיונות לשני ערוצי שידור והזיכיונות האלה מחייבים אותו בתנאים שהוא צריך למלא אחריהם.

דוד טל: הוא לא ממלא אותם.

ראובן ריבלין: אני אומר לך שבעוד שנה הוא יכול לבוא אליך ולומר לך שהוא לא יכול לקיים את זה.

אריאל אטיאס: השאלה שלך היא לא על הטלוויזיה הרב-ערוצית אלא אל ערוץ 2 ו-10, הזכיינים ששילמו גבוה, שרוצים שייתנו להם מהתמלוגים.

ראובן ריבלין: בשום פנים ואופן.

אריאל אטיאס: זרקתי את זה כהערת אגב.

אריאל אטיאס: אתה שואל אם הם יבואו ויאמרו לנו בעוד שנה-שנתיים, או בשנה הבאה או בשבוע הבא שהם לא עומדים בזה.

ראובן ריבלין: זו שאלה נכונה אבל היא לא השאלה העיקרית.

ראובן ריבלין: השאלה העיקרית היא איך אנחנו מונעים מהם טענה שהיא אמיתית שכל שוק הפרסום נפרץ.

סטס מיסז'ניקוב: תודה לכבוד השר על הסקירה.

סטס מיסז'ניקוב: יש לי מספר שאלות ונושא מהותי אחד שהייתי רוצה שנדון בו בכובד ראש.

סטס מיסז'ניקוב: אתה דיברת כאן על רדיו דיגיטאלי.

סטס מיסז'ניקוב: לא ראיתי בתקציב משהו שקשור לאכיפה של התחנות הפיראטיות.

סטס מיסז'ניקוב: אני שואל איפה זה נמצא ומי אמון על כל הנושא הזה.

סטס מיסז'ניקוב: איפה משתקף התקציב לאכיפה בכל הנושא של התחנות הפיראטיות?

יעקב ליצמן: אני מבין את הבעיות, אבל תאמר לי מה מפריע לך ברדיו הפיראטי.

סטס מיסז'ניקוב: כשאני אהיה שר התקשורת, אני אענה לך, אבל עכשיו אני רוצה לשאול את השאלות.

יעקב ליצמן: אני מדבר ברצינות.

יעקב ליצמן: לא את כל אחד אני שואל את השאלה הזאת, אבל אני מכיר אותך.

יעקב ליצמן: כל המדינה זו פיראטיות.

יעקב ליצמן: המשרד לביטחון זה פיראטי ואחד לא יודע מה השני עושה שם.

יעקב ליצמן: מה קרה לך כאן?

יעקב ליצמן: זו הבעיה שלך, התקשורת הפיראטית?

יעקב ליצמן: השר יאמר לך שזה אסור והוא יעשה הכול למנוע זאת.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא אמרתי שזה מפריע לי, אבל שאלתי איפה זה עומד ומי הממונה על זה.

סטס מיסז'ניקוב: זה מה שרציתי לשמוע ולא אמרתי אם זה מפריע לי או לא מפריע לי.

סטס מיסז'ניקוב: אני יודע שהעלית את הקנסות על חברות סלולאריות שלא עומדות בניוד מסחרי, וזה מעשה טוב.

סטס מיסז'ניקוב: זה דרך אגב לא מפריע לי.

סטס מיסז'ניקוב: העלית את הקנסות כשהן לא עמדו במועד, וכבר דיברתי על זה.

סטס מיסז'ניקוב: ברגע שהקנס משולם למדינה, לאן זה הולך?

סטס מיסז'ניקוב: האם האוצר הגדיר יעדים שברגע שהכסף הזה נכנס לאוצר, לאן הוא הולך?

קריאה: לפער החברתי.

סטס מיסז'ניקוב: ודאי, לרווחה.

סטס מיסז'ניקוב: השקיפות בכל הנושא של העלויות בכל הנושא של ספקי שירות סלולאריים, טלפון נייח, אינטרנט, טלוויזיה.

סטס מיסז'ניקוב: ראובן ריבלין דיבר על פרסומות.

סטס מיסז'ניקוב: אני מדבר כמנהל שיווק לשעבר.

סטס מיסז'ניקוב: אנחנו בונים פרסומות של חברות סלולאריות ותמיד יש שקופית מתחת שאומרת שהחברה הזו הכי זולה אבל בהתייחס לתעריף זה וזה ולמסלול זה וזה.

סטס מיסז'ניקוב: צריכה להיות שקיפות לציבור בכל הנוגע לסלולאריים, נייחים, בזק, אינטרנט, טלוויזיה.

סטס מיסז'ניקוב: האם זה משתקף בתקציב?

סטס מיסז'ניקוב: אם לא, מה אתה עושה בנושא?

סטס מיסז'ניקוב: אני מדבר על שקיפות כלפי הציבור של החברות בקשר לכל מיני מסלולים שאנחנו כציבור נדע על מה אנחנו משלמים.

סופה לנדבר: שקיפות גבי השינויים בתעריפים כשהם עושים תחרות.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה להעלות סוגיה ומבקש לדון בה בכובד ראש.

סטס מיסז'ניקוב: על-פי החלטת הממשלה 4121 יש סל בסיסי שלשם נכנסו חמישה ערוצים וכולנו יודעים על מה אני מדבר.

סטס מיסז'ניקוב: אני רוצה לשאול איך יכול להיות שנגרע משם ערוץ שמספק שירות למיליון ומאתיים אלף תושבים במדינת ישראל, כאשר בשיא הרייטינג 13 אחוזים מאלה שצופים באותן שעות צופים בערוץ 9.

סטס מיסז'ניקוב: איך זה יכול להיות שאותו סל שמיועד לשכבות החלשות שלא מסוגלות לשלם על הכבלים של HOT ו-YES, נפקד מקומו של ערוץ 9 לאוכלוסייה כל כך גדולה.

סטס מיסז'ניקוב: במלחמת לבנון ראינו שערוץ 9 לקח מומחה לפיקוד העורף, הושיב אותו כל ערב באולפן ובשפה הרוסית הוא הסביר מה צריך לעשות ומה לא צריך לעשות.

סטס מיסז'ניקוב: תאר לעצמך שאותם אנשים שלא יכולים לשלם עבור הכבלים וירצו לרכוש את החבילה הזאת, יהיו מנועים לצפות בערוץ הזה וזה קורה במצבי מצוקה ומלחמה.

סטס מיסז'ניקוב: אני מקצין כדי להצביע על האבסורד.

סטס מיסז'ניקוב: ערוץ 33 נמצא בתוך החבילה הזאת – בלי כמובן לפגוע בזכויות הערוץ – ואילו ערוץ 9 עם צפייה של 13 אחוזים מאוכלוסיית ישראל, נפקד מקומו.

קריאה: גם ערוץ הכנסת.

סטס מיסז'ניקוב: גם זה מוזר.

סטס מיסז'ניקוב: אני לא מכיר הרבה מזוכיסטים שצופים בערוץ 99, אבל מילא.

סטס מיסז'ניקוב: אם תאמר לי שאותו שרת לא מסוגל לתת פתרונות מעבר לחמישה ערוצים, אז זה נושא תקציבי שאנחנו כוועדת כספים צריכים לדון בו.

סטס מיסז'ניקוב: לא יכול להיות שבגלל נושא תקציבי ערוץ ייעודי שמספק פתרונות למיליון ומאתיים אלף תושבים ייפקד מקומו, ושנית, יש גם שדרוגים טכנולוגיים.

סטס מיסז'ניקוב: יכול להיות שצריך להוציא ערוץ מסוים מתוך החבילה הזאת ולהכניס את ערוץ 9.

סטס מיסז'ניקוב: בהמשך לזה, אמנם זה לא תחת אחריות מיניסטריאלית שלך, לשכה ממשלתית לפרסומות, אבל כשאני מסתכל איזה נתח שוק של הפרסום הממשלתי מגיע לערוץ 9 או לאותם ערוצים שמשדרים בשפה הרוסית, כאשר אחוז דוברי הרוסית במדינת ישראל הוא עשרים אחוזים ואחוז הפרסומות שמגיע לאותם ערוצים הוא שישה אחוזים.

סטס מיסז'ניקוב: זה אומר שדוברי הרוסית – מיליון ומאתיים אלף איש – שצופים בערוצים האלה, לא יודעים על מלחמה בתאונות דרכים, הם לא יודעים על המבצעים השונים, הם לא יודעים על כוננות העורף וכולי.

סטס מיסז'ניקוב: זה מתקשר לאותו נושא ואתה כשר התקשורת חייב להעלות גם את זה בממשלה.

אמנון כהן: אני מברך את השר.

אמנון כהן: ראינו כאן סקירה של הרגולאציה במשרד מאוד חשוב.

אמנון כהן: אני מאחל הצלחה.

אמנון כהן: אנחנו גם רואים וקוראים על הצלחות השר שביד רמה מוביל את המהלכים.

אמנון כהן: אני מברך אותך גם בנושא של התא הקולי, נושא שעליו דנו מספר פעמים בוועדת הכלכלה והיה צריך לבוא שר שיחתוך ויחליט בנושא.

אמנון כהן: מדובר בתא קולי, כאשר אדם לא רוצה להשאיר הודעה בתא הקולי, אבל אוטומטית הוא מחויב בשיחה.

אמנון כהן: יישר כוח על זה כי קיבלת החלטה נכונה ואמיצה.

אמנון כהן: לגבי השיחות בחוץ לארץ, אני מבין שאתם מטפלים בזה וגם בנושאים האלה קיימנו דיונים.

אמנון כהן: יש פה עוול כאשר אדם רוצה להתקשר לחוץ לארץ וטוב שהמשרד קיבל מדיניות והוא מטפל בזה.

אמנון כהן: רדיו דיגיטאלי ייתן אפשרות לאוכלוסיות רבות לקבל את הביטוי ומדובר באותם מגזרים שעד היום לא באו לידי ביטוי.

אמנון כהן: בנושא הזה דנו בשנת 2005, ואז נאמר שזה ייכנס תוך חצי שנה, אבל אנחנו מתמהמהים.

אמנון כהן: זה נושא חדש שיגרום למהפכה בעולם התקשורת ואני מברך על כך.

אמנון כהן: צריך לפתח את נושא בנק הדואר וזה בעקבות כל מה שקורה במדינת ישראל.

אמנון כהן: השאלה מי מפקח על הבנק הזה.

אמנון כהן: גם נושא זה נדון בוועדת הכלכלה והייתה התלבטות אם המפקח על הבנקים יפקח על העמלות ועל פעילות הבנק או משרד התקשורת יעסוק בפיקוח.

אמנון כהן: אנחנו יודעים שנושא החדשות של HOT מסתיים בסוף השנה ואנחנו רוצים לדעת היכן זה בא לידי ביטוי בתוך התקציב.

אמנון כהן: האם אחרי הצעת החוק ייכנס התקציב שלו או שאתה כבר שריינת תקציב כך שאותה חברה תיישם את נושא החדשות, כך שהאוכלוסייה בפריפריה תוכל לצפות בחדשות.

אמנון כהן: אני מצטרף לדברים לגבי הסל הבסיסי של חמישה ערוצים.

אמנון כהן: המגזר שאני מייצג אותו, הקהילה דוברת רוסית, משתמש בערוץ הזה.

אמנון כהן: זה ערוץ ייעודי ממשלתי שעמד בכל תנאי המכרז במדינת ישראל והוא צריך להיכנס לסל הזה.

אמנון כהן: אם זה תקציב, אם זו החלטת ממשלה, אנחנו נעשה לובי וכל מה שתצטרך כדי שנוכל לעזור לך.

אמנון כהן: אם תחליט להוציא את אחד הערוצים ולהכניס את זה במקומו, או אם זה כרוך בתקציב נוסף, נוכל להירתם לעזרתך.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אדוני השר, אני שמח ששמעתי אותך אומר שאין התחייבות לתאריך הפרטה כך שכל הפרמטרים שדיברנו עליהם כאן יישמרו בתהליך ההפרטה.

מגלי והבה: אני מקווה ומצפה שתעמוד על הרגליים האחוריות כדי שלא נמצא את עצמנו שעשינו את ההפרטה בלי להשלים את כל הפרמטרים שהתייחסת אליהם.

מגלי והבה: אני רוצה להתייחס לנושא המגזר הלא יהודי, במיוחד לנושא שירותי הדואר.

מגלי והבה: אני רוצה לתאר תמונה שבדרך כלל אנחנו, לפני שמגיעים להפרטה, אתה נמצא בעולם השלישי.

מגלי והבה: אתה נכנס לסניפי דואר, כאזרח שרוצה לקבל את השירות המינימאלי, ואתה מתבייש להיות באותם סניפי דואר.

מגלי והבה: אני מדבר על סוכנויות הדואר.

מגלי והבה: אתה נכנס, אתה מסתכל ואתה שואל באיזה מדינה אתה חי, ומדובר באזרחים שמגיע להם השירות הזה.

מגלי והבה: מעבר לכך, יש בעיה של חוסר בסניפים.

מגלי והבה: כלומר, סגרו סוכנויות.

מגלי והבה: סגרו את הדואר בעוספייה, כך שאותו אזרח שצריך לקבל את שירותי הביטוח הלאומי או שירותים אחרים, צריך לנסוע לעיר אחרת.

מגלי והבה: קיים מחסור רב בסוכנויות.

מגלי והבה: מדברים על הפרטה, ואני שואל למה לא לתת לאנשים האלה להגיע לרמה המינימאלית שצריכה להיות בתוך מדינה?

מגלי והבה: זה דבר אחד שחשוב לי לשמוע את התייחסותך.

מגלי והבה: הנושא השני, הנושא של הרדיו הקהילתי.

מגלי והבה: היום קיימות 14 תחנות אזוריות שנותנות שירות.

מגלי והבה: אני לא מדבר על התחנות הפיראטיות אלא על 14 תחנות מאושרות.

מגלי והבה: בכל-זאת יש קהילה שרוצה לשמוע את האנשים שלה, את הדברים שלה, ואני שואל למה לא לאשר לה, וזה במקום שיהיו תחנות פיראטיות.

מגלי והבה: האם אדוני מתכוון לתת אפשרות לזיכיון לרדיו קהילתי אחד או שניים במגזר בצפון?

מגלי והבה: אני מצפה לראות שינויים ואני מברך אותך על כל שינוי שאתה עורך.

סטס מיסז'ניקוב: בנוגע לערוצים קהילתיים.

סטס מיסז'ניקוב: איך אתה מתייחס לנושא של הפרסום באותם ערוצים שבעזרת הפרסומות יוכלו להרחיב את תוכן השידורים?

חיים אורון: אני רוצה לברך אותך על הופעתך בפני הוועדה למרות שהברכה הכי טובה שאני יכול לאחל, לפחות על-פי השקפתי, שכשאני אסיים את תפקידי, יסתיים המשרד וכאן אני מתייחס לוויכוח האם צריך משרד תקשורת או לא.

חיים אורון: בסך הכול הפונקציות הרגולאטוריות האלה יכולות להיות ברשות עם סמכויות חוקיות וברורות.

חיים אורון: התקציב יורד מ-68 ל-47, השכר נשאר אותו הדבר, אבל הפעולות יורדות.

חיים אורון: זאת אומרת, זה הופך להיות משרד מטה ואני לא בטוח שבשביל זה צריך משרד ממשלתי, אבל לא זה הנושא.

חיים אורון: אני רוצה להתמקד בשני נושאים שקשורים אחד בשני.

חיים אורון: הנושא האחד הוא בנק הדואר על כל המשמעויות שלו.

חיים אורון: הוויכוח הזה קיים ואני חושש שדחיית התהליכים גורמת למה שקרה בעוד כמה תחומים – הורגים את זה ברכות.

חיים אורון: זאת אומרת, זה מת לאט לאט משום שאין לזה כוח משל עצמו, יש ויכוחים ואז זה מת לאט לאט.

חיים אורון: הוויכוח הגדול הוא לא על התחרות אלא הוויכוח הגדול הוא האם התחרות מחייבת את ההפרטה.

חיים אורון: אני בעד תחרות וברגע שיתברר שאפשר לספק שירותי טלפוניה לא רק בטלפוניה קווית, הייתי בעד הפרטת בזק.

חיים אורון: עד אז הייתי נגד הפרטת המונופול הטבעי.

חיים אורון: אפשר שיספקו לאנשים את שירותי הדואר, לבטח שירותי בנקאות, אבל השאלה אם יש הצדקה שבתוך המכלול הזה תהיה חברה ממשלתית שהיא חברה ממשלתית, שהקריטריונים שלה הם שונים מאשר של חברה פרטית נפרדת.

חיים אורון: אתם אומרים שאנחנו נדרוש מהם בתקנים שזה יהיה וזה יהיה וזה יהיה, אבל אני הייתי שם.

חיים אורון: אני זוכר שדרשו שחברות הכבלים יהיו בפריפריה.

חיים אורון: לקחו את באר-שבע ואת הקיבוץ שלי חיברו ל-HOT לפני שנה וחצי כי לא היה כדאי לבוא לפריפריה.

חיים אורון: אם החברה תהיה חברה בע"מ, לא יעזור שום דבר, הם לא יקיימו שני סניפים וגם לא צריך שני סניפים בעוספייה ובדליה, יכול להיות שלא יצטרכו ויכול להיות שהדואר הנע יכול להיכנס רק פעם בשבוע לישוב.

חיים אורון: אני אומר את זה באופן ציני, אבל זה מה שיקרה.

חיים אורון: יבוא היושב-ראש ויאמר שהוא חברה, בעלי המניות שלו לא מסכימים שהוא יסבסד אותי.

חיים אורון: אני יודע את זה כי זה קורה בכל התחומים האחרים.

חיים אורון: זה קורה בגז, זה קורה בבריאות, ואז מה אומרת המדינה?

חיים אורון: המדינה אומרת שקופה אחת נותנת שירות לכולם.

חיים אורון: אני בעד התהליך עד שלב ג' ושלב ג' שהוא הוויכוח האמיתי.

חיים אורון: האוצר התחיל את שלב א'.

חיים אורון: איכפת לו בנק הדואר?

חיים אורון: איכפת לו להפריט אותו.

חיים אורון: עושים שלב א', עושים שלב ב', ועוצרים.

חיים אורון: בעולם יש אין סוף חברות שמספקות דואר שהן לא פרטיות אלא חברות ממשלתיות שמתחרות עם האחרות, חברות שצריכות לספק שירותים.

חיים אורון: אין בעיה שיבואו חברות כאלה ותהיה תחרות ביניהן, אבל שיהיה ברור שאת השירותים הבסיסיים שהציבור לא יכול בלעדיהם.

חיים אורון: מזכירים פה את הביטוח הלאומי, ואת בנק הדואר שמגיע למקומות מסוימים.

קריאה: אתה נגד הפרטת הדואר בתחנה האחרונה.

חיים אורון: אני בעד השארתו כחברה ממשלתית שתפעל על-פי כללים.

חיים אורון: כאן אני מגיע לנקודה השנייה, עליה דיבר ראובן ריבלין.

חיים אורון: אז החברה יכולה לומר שהיא לא עובדת לפי הקריטריונים של בנק הפועלים.

חיים אורון: הסתכלתי בדוח הרבעוני של בנק הפועלים שקיבלתי לפני יומיים.

חיים אורון: החברה שאני מדבר עליה לא צריכה להעביר דיבידנדים לבעלים שלה והיא לא צריכה להיסחר בבורסה, כך שהיא יכולה לעבוד בעלויות יותר נמוכות.

חיים אורון: זה הוויכוח האמיתי.

חיים אורון: יש סכנה גדולה שמתרחשת עכשיו.

חיים אורון: יש שחיקה בשירותים שניתנים בפריפריה.

חיים אורון: את השירותים האלה אי אפשר לקזז.

חיים אורון: במקום כמו אצלנו, אם הדואר הנע לא נכנס ביום שישי, צריך לשלוח מכונית לכביש, מרחק של 17 קילומטר, כדי להביא את העיתונים.

שלי יחימוביץ': אני רוצה להצטרף לדבריו של חבר הכנסת אורון.

שלי יחימוביץ': יש תפיסה בסיסית שיש כאן הזדמנות באמת היסטורית, ואני אסביר למה, לומר שאני לא הולך עם הקונספט שנקבע בשנת 2003, ואנחנו יודעים בדיוק מה המשמעות הכלכלית והאידיאולוגית של השנה הזאת, אני לא הולך עם ההחלטה הזאת ואני מקבל החלטה לעצור ולבטל את הפרטת הדואר.

שלי יחימוביץ': אני אתן שתי דוגמאות אקטואליות.

שלי יחימוביץ': הייתה מלחמה בצפון, ראינו את העסקים הפרטיים שסגרו את דלתותיהם ונמלטו מהמקום, כמו למשל פלאפון שפשוט לא נתנו שירות למרות שהמשיכו לגבות את דמי השימוש.

שלי יחימוביץ': ראינו את חברת חשמל מתייצבת, באה לכל מקום שנפלה קטיושה, היא הייתה הראשונה, לפני מכבה אש, לפני המשטרה.

שלי יחימוביץ': אנחנו לא מדינה שיכולה להרשות לעצמנו להפקיד שירות - שהוא זכות אזרחית ממעלה ראשונה, ומדובר על זכות באמת בסיסית – בידי גורמים פרטיים.

שלי יחימוביץ': אין לנו את הלוקסוס הזה.

שלי יחימוביץ': דבר שני הוא עמלות הבנקים.

שלי יחימוביץ': תאר לעצמך שבנק לאומי היה מייצר תחרות אמיתית ולא כמו התחרות שמספרים לנו עליה, והיה מדובר בעמלות נמוכות במיוחד, אז לבנקים האחרים לא הייתה ברירה אלא להתיישר ולהתחרות אתו בעמלות הנמוכות.

שלי יחימוביץ': תראה מה קרה עכשיו כשהכול פרטי ולכאורה יש תחרות והכול נפלא וטוב.

שלי יחימוביץ': יש לכם הזדמנות לשנות את זה ולעצור את התהליך הזה.

שלי יחימוביץ': אגב, הדוגמאות בעולם להפרטת הדואר הן איומות.

שלי יחימוביץ': קראתי כתבה שהתפרסמה ב"גלובס" לגבי הפרטה של דואר בבריטניה, כאשר תוך שנה נסגרים בסביבות אלף סניפים ויש שם דיון ציבורי נוקב על עצם ההפרטה, כאשר פחות ופחות שירותים ניתנים בפריפריה.

שלי יחימוביץ': היה ברור להם שלא יהיה משתלם להביא דואר לפריפריה, וזה ייפסק בשנת 2008 בגלל החלטת השוק האירופי שיש בו תמיכה מגמתית.

שלי יחימוביץ': כלומר, אתה מפקיר את השירות הזה בידי תהליכים שמסכנים אותו ומסכנים את האזרחים החלשים ביותר בפריפריות כי ברור שלא יהיה משתלם להביא אותו לשם.

שלי יחימוביץ': יש גם כמה דברים ספציפיים שמפריעים לי.

שלי יחימוביץ': בכל המלל שנכתב על ההפרטה, לא ראיתי מילה אחת שתגונן בהפרטה – שאני לא מסכימה לה, אבל גם אם אתה הולך על זה – על הפרטת הדואר לעסקת נדל"ן.

שלי יחימוביץ': יש לנו 710 סניפים, חלק מהם על אדמות יקרות ביותר באזורים שקבלנים חומדים במיוחד.

שלי יחימוביץ': מי אומר לך שיום אחרי ההפרטה לא תהיה הפרטה של כל האדמות שהסניפים יושבים עליהם ויסגרו סניפים רבים?

שלי יחימוביץ': מי שיעשה את זה, יהיה עשיר בקנה מידה שאי אפשר לדמיין בכלל.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': למה אין אף מילה על זה?

שלי יחימוביץ': למה אין אף מילה בספר התקציב על הצורך להידבר עם ארגוני העובדים למשל?

שלי יחימוביץ': מה יקרה לעובדים?

שלי יחימוביץ': שוב נהיה עדים לתהליך ההרסני הזה של פיטורי עובדים קבועים ובמקומם יוכנסו עובדי קבלן?

שלי יחימוביץ': לא יכול להיות שאתה חבר בכיר במפלגה חברתית לא תיתן את הדעת על הסוגיה הזאת שהיא סוגיה עקרונית ומשמעותית לשוק העבודה בישראל ולעוני, ולילדים של אותם עובדים שיפוטרו ועובדי הקבלן שייכנסו במקומם.

יצחק וקנין: גם היום יש עובדי קבלן ברשות הדואר.

יצחק וקנין: אני לא יודע כמה יש היום אבל בזמני היו אלפיים עובדי קבלן.

ראובן ריבלין: הם מבקשים מהעובדים לא לבוא כדי שלא יפריעו לעובדי הקבלן.

ראובן ריבלין: זו שערורייה כי הם מקבלים רבע מהעובדים הקבועים.

שלי יחימוביץ': זה מביא אותי לסוגיה ואני מודה שאני ניזונה מכתבה שפורסמה אתמול של גיל חורב שכותב על פערים בלתי נסבלים בין עובדים שמבצעים את אותה עבודה, העובדים הקבועים ועובדי הקבלן שעובדים בדואר.

שלי יחימוביץ': עובדי הקבלן מקבלים תשלום פר כמות ולא פר שעה, שזה משהו מפלצתי לחלוטין.

שלי יחימוביץ': מדובר במספר בלתי אפשרי של דואר שהם מטפלים בו, והם מקבלים 19 שקלים על אלף מכתבים שמטופלים.

שלי יחימוביץ': אם המכונה מתקלקלת, הם לא מקבלים כסף.

יצחק וקנין: את מדברת על הסוכנויות או על עובדי קבלן?

שלי יחימוביץ': על עובדי הדואר.

שלי יחימוביץ': יתרה מזה, אם זה לא נכון, תקן אותי, נאמר ש-65 עובדי קבלן שקצה נפשם בניצול הזה, הם שכרו עורך-דין והם מנסים להקים איזשהו גוף ייצוגי, אמנם לא פורמאלי, של עובדים, ונאמר להם שאם הם יעמדו על כך שזכויותיהם יקוימו, הם לא יוכלו להגיש מועמדות להיות עובדים מן המניין, כי מדי פעם כן נפתחת אופציה כזאת.

שלי יחימוביץ': פשוט מאיימים אותם לא להתארגן ולא לדרוש זכויות.

שלי יחימוביץ': אני שואלת האם זה נכון.

אריאל אטיאס: אם זה נכון, זה ארעית באיו"ש.

שלי יחימוביץ': לא הבנתי את נושא המאה דולר למכשיר לרדיו כי זה בהחלט לא מחיר עממי.

שלי יחימוביץ': מכשיר רדיו רגיל יכול לעלות עשרים שקלים, וכאן אנחנו מדברים על סכום גבוה יותר.

דוד טל: אדוני השר, אני רוצה להצטרף לברכות לך ולמנכ"ל.

דוד טל: אדוני היושב-ראש, אני רוצה להעלות רק מספר מצומצם של נושאים משום שחבריי נגעו בנושאים אחרים.

דוד טל: אני רוצה להעלות את הנושא של הקישוריות למשל.

דוד טל: בזמנו המשרד שלך – ומבחינתי יש רצף שלטוני, כך שזה לא משנה אם מדובר בתקופה שאתה לא היית בה אלא היו שרים אחרים – לקחו חברה שבדקה את כל הנושא הזה של הקישוריות וקבעה מה שקבעה.

דוד טל: אני חושב שהיא קבעה שצריך להוריד את הרמה ל-15 אגורות, המשרד, בגלל לחץ של חברות הסלולר, התמתן והגיע לאיזוהי פשרה שהיא לטובת חברות הסלולר ולא לטובת הצרכנים.

דוד טל: אני אומר שוב שחובת הנאמנות של כל אחד מאתנו, כולל של הרשות המבצעת, היא הצרכנים ולא החברות.

דוד טל: עיני לא צרה שהם ירוויחו, והן מרוויחות יפה, זה התפקיד שלהן, אבל אין תחרות.

דוד טל: כלומר, כשיש רמה כזו של 45 אגורות לדקה, אין תחרות.

דוד טל: נכון שהן הורידו את זה ל-22 וזה צריך לרדת בשנת 2008, אבל החברה שלקחתם המליצה על 15 אגורות.

דוד טל: למה פה בעצם לא לבוא לצד הצרכן?

דוד טל: מה שקורה הוא שהם לא מתחרים על הקטע הזה של הקישורית אלא הם מקבלים את זה.

דוד טל: תשאל את דוקטור אסף כהן שלימד אותי עד כמה העיוות שם הוא נורא וגדול.

דוד טל: אני חושב שיש נושא אחר שאתה חייב לתת את דעתך עליו וזה כל הנושא הזה של ערוצי הטלוויזיה.

דוד טל: ערוצי הטלוויזיה לא מקיימים את המחויבות שלהם.

דוד טל: הם חתמו על התחייבות ועל דעת זה הם קיבלו את הזיכיון, ועל דעת זה אבא שלי לא התמודד על הזיכיון כי הוא ראה שהרגולאציה שם מאוד קשה.

דוד טל: לימים אותם אנשים שזכו, בעצם הגיעו לבית הזה והורידו את הרגולאציה פעם ועוד פעם, והחרו והחזיקו עוד פעם, והורדנו להם את הרגולאציה לדעתי במאות מיליוני שקלים, וזה ודאי לפחות לגבי ערוץ אחד.

דוד טל: לא יכול להיות שזה משאב לאומי שאנחנו נותנים זיכיון למישהו והמישהו הזה עושה בתוך תוכו.

ראובן ריבלין: על אף תנאי שמיים פתוחים.

דוד טל: אתה אמרת לי פעם שאז זה יהיה כמו באיטליה, יהיו הרבה מאוד ערוצים והרמה תרד פלאים.

ראובן ריבלין: נדמה לך.

ראובן ריבלין: אתה טועה טעות מוחלטת.

ראובן ריבלין: בתנאי הרישיון יוכל לעמוד רק אדם שמסוגל לתת את כל תנאי הסף.

ראובן ריבלין: היום אתה הולך למכרז וערוץ מסוים זוכה במכרז.

דוד טל: אני רוצה לומר שלא תמיד המחויבות שלהם מקוימת.

דוד טל: למשל בכל מיני הפקות מקור, הם מחויבים לזה, אבל הם לא מקיימים את זה.

דוד טל: במחיר הזה נתנו להם את הזיכיון.

דוד טל: אני חושב שהמשרד חייב לעמוד על כך ולוודא שהם מקיימים את כל המחויבויות שלהם, שאם לא כן, אנא אנו באים.

דוד טל: בנושא הזה של בנק הדואר, אני סבור שיש פה איזה שהם אינטרסים קצת מנוגדים בין משרד התקשורת, ולצורך העניין אני בצד של משרד התקשורת, לבין האינטרסים של משרד האוצר.

דוד טל: לאנשי האוצר יש אג'נדה מסוימת ואני חושב שכדאי וצריך לאמץ את מה שהציע חבר הכנסת אורון בקטע הזה.

דוד טל: אני לא יודע עד כמה זה יתרום לתחרות, אבל אין שום ספק שיהיה ערוץ נוסף, יהיה איזה בנק נוסף, שאותם גמלאים ואותם אנשים קשיי יום יוכלו להרשות לעצמם – אם הם ירצו – להשתמש בו, כאשר מדובר בפחות עמלות.

דוד טל: אם אדוני יוכל לעשות כדי שהדבר הזה יקום עור וגידים, אני אעריך את זה מאוד.

זאב אלקין: אדוני השר, אני חייב להתנצל על זה שלא נכחתי בהצגה אבל בחדר הסמוך, בוועדת העלייה, באו יהודי תימן לזעוק את זעקתם ומצאתי את עצמי לבד כמי שזה מעניין אותו, כך שלא יכולתי לעזוב אותם שם לנפשם ולעבור לכאן.

זאב אלקין: בכל-זאת באתי בגלל נושא אחד שסטס כבר נגע בו, והוא ערוץ 9, ואני רוצה לגעת בו מכיוון אחר לגמרי.

זאב אלקין: אגב, אותו הגיון בדיוק נכון לגבי תכלת.

זאב אלקין: זה נכון לגבי שני הערוצים האלה באותה המידה.

ראובן ריבלין: ערוץ 9 הוא הערוץ היחידי שנתן את כל מה שהוא התחייב לתת.

זאב אלקין: הנקודה שרציתי לגעת בסוגיה הזאת היא מכיוון אחר לגמרי.

זאב אלקין: בזמנו - מעבר לטענה של מיליון ומאתיים אלף איש, שהיא חשובה כשלעצמה – כאשר הוקם הערוץ הזה, יחד עם תכלת, מראש הם הוקמו כערוצים שלא בנויים על תשלום המשתמש.

זאב אלקין: זה היה ההיגיון של המדינה כשהיא הובילה את ההחלטה על הקמת הערוצים הייעודיים.

זאב אלקין: יותר מכך, אותה מדינה ואותה ממשלה, כשהיא קיבלה החלטת ממשלה אחרת שאפילו הייתה אמורה להיכלל בחוק ההסדרים ב-2006, כן הכניסה את שני הערוצים הייעודיים לתוך הסל הבסיסי.

זאב אלקין: משום מה אותה מדינה ואותה ממשלה, כשהיא בנתה את הסל הזה של החלטת ממשלה 4121, הוציאה אותם.

זאב אלקין: ההיגיון הזה שפעם אחת זה כן נכנס פנימה ופעם שנייה לא נכנס פנימה, אני לא מבין אותו, כי אותו היגיון בסיסי שאומר שערוץ שמראש לא בנוי על תשלום – כך הקימו אותו – חייב להיכלל בכל סל בסיסי שמדינה מציעה, והוא תקף כמו שהיה נכון לגבי 401095, והוא נכון לגבי 4121.

זאב אלקין: יותר מכך.

זאב אלקין: הכנסת, כאשר דנה בחוק ההסדרים 2006, פיצלה את הסעיף שהיה קשור להחלטת ממשלה 401095 בנימוק שצריך לדון בזה יחד עם 4121 בוועדת הכלכלה.

זאב אלקין: זאת אומרת הכנסת עצמה כבר אמרה ששתי ההחלטות האלה באות ביחד.

זאב אלקין: לכן השאלה הזאת עוד יותר מתחזקת ואני שואל מה הסיבה להפלות את שני הערוצים הייעודיים.

זאב אלקין: אני שוב אומר שזה נכון על תכלת בהיגיון באותה מידה, לגבי מספר הצופים שזה יפגע בהם, כאשר הפגיעה בערוץ 9 היא הרבה יותר משמעותית.

יעקב ליצמן: ברשותך אדוני השר, גם לי יש כמה הערות ואעשה זאת בקצרה.

יעקב ליצמן: אתחיל עם בנק הדואר.

יעקב ליצמן: אני חושש שעד שיקבלו את הרישיון ועד שיקבלו את השירותים הנוספים, ייסגרו סוכנויות.

יעקב ליצמן: קיבלתי תלונות ואני יודע שהם אפילו פוחדים לדבר עם החברה כי הם חוששים שיזרקו אותם.

יעקב ליצמן: הרווח מהבולים ירד באופן דרסטי ולכן לא נשארה להם פרנסה.

יעקב ליצמן: אני לא חושב שאתם חושבים שצריך לסגור סוכנויות, ואני מדבר על מקומות הומים וטובים, שם פעם היה כסף רב, אבל בן-לילה אין.

יעקב ליצמן: לא שמעתי בדיוק מה דעתך על ניידות מספרים.

יעקב ליצמן: האם התאריך הזה עומד?

יעקב ליצמן: אני חושב שזה חשוב.

יעקב ליצמן: אנחנו העברנו את זה בחוק ההסדרים לפני שנתיים, בתקציב 2005, אז התבקשנו לדון בזה באופן דחוף ובהול, אבל עכשיו זה לא קיים.

יעקב ליצמן: אנחנו בעד, ואני חושב שזה נכון לעשות זאת, אבל משום מה, כל פעם כשמגיעים לתאריך, התאריך זז בעוד כמה חודשים.

יעקב ליצמן: אני רוצה לדעת מהו התאריך הסופי.

יעקב ליצמן: לגבי בזק.

יעקב ליצמן: אני רואה בעיתונות כל יום – וזה לא בא ממני - שועדת הכספים תקיים דיון וכי משרד התקשורת החליט להעביר לוועדת הכספים.

יעקב ליצמן: אני חושב שצריך לקיים דיון, ולא משנה מה תהיה החלטת הוועדה.

יעקב ליצמן: יש דבר אחד שמאוד מפריע לי.

יעקב ליצמן: קמו חברות כספומטים שנותנים שירות כספומט.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה שירות שצריך להינתן בבנק הדואר.

יעקב ליצמן: אם החברה עושה את זה, סימן שהיא מרוויחה כסף, ואם מרוויחים כסף, איפה אתה?

יעקב ליצמן: איפה אנחנו?

יעקב ליצמן: איפה החברה שאתה מייצג?

יעקב ליצמן: לדעתי זה שירות שאתם צריכים לתת במקומות הנידחים.

יעקב ליצמן: אגב, היום בעידן האלקטרוניקה, גם שיקים אפשר להפקיד כפי שעושים בבנקים.

יעקב ליצמן: אם אתה רוצה להיכנס לדברים האלה, ולדעתי צריך, זה צריך לעשות.

יעקב ליצמן: אספר לך סיפור שקרה לי לפני כמה ימים.

יעקב ליצמן: כידוע לך הרבנים אסרו שימוש בפלאפונים.

יעקב ליצמן: לי יש מכשיר שאין בו אינטרנט ואין בו SMS, רק שירותי טלפון.

יעקב ליצמן: יש עובדי מדינה שרצו לקבל טלפון כזה.

יעקב ליצמן: ביקשתי פגישה עם ירון זליכה כדי שמי שרוצה טלפון כזה, שיאפשרו לו לקבל אותו.

יעקב ליצמן: התנגדו.

יעקב ליצמן: למה?

יעקב ליצמן: לא בגלל עקרונות.

יעקב ליצמן: גם זליכה לא הבין וקרא לאנשים שיסבירו לו.

יעקב ליצמן: אמרו לו שחברת פלאפון – אבל זה נכון לגבי כל החברות – שהיות שאין SMS ואין אינטרנט, לוקחת מחיר יותר גבוה.

יעקב ליצמן: אני שואל אותך, אם אתה נותן פחות שירותים, אתה לוקח יותר כסף?

סמדר אלחנני: כן.

סמדר אלחנני: זה א'-ב' במסחר.

יעקב ליצמן: אם אתם לא נותנים שירותים, למה זה צריך להיות יותר יקר?

יעקב ליצמן: גם בבית אין לי אינטרנט.

יעקב ליצמן: הוא גובה כסף על שירות שהוא לא נותן.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה אבסורד ואסור שיהיה דבר כזה.

יעקב ליצמן: אני חושב שזה לא צריך להיות.

יעקב ליצמן: לדעתי הטכנולוגיה שיש היום בכל הדברים, במיוחד בתקשורת, מאפשרת להוזיל מחירים.

יעקב ליצמן: טכנולוגיה מורידה מחירים וזו עובדה.

יעקב ליצמן: אני מדבר גם על בזק, בעיקר על בזק, ואני אומר שצריך להוריד מחירים בטלפון, אם אתה רוצה לעודד את השימוש בטלפון בבית.

יעקב ליצמן: גם שם צריכה להיות ניידות מספרים, אבל אני מבין שלא בטוח שאפשר לעשות את זה, ואני לא מכיר את הטכנולוגיה.

יעקב ליצמן: אני לא רואה שום סיבה שכדי לקבל מספר חדש צריך לשלם כל כך הרבה כסף עבור המכשיר.

יעקב ליצמן: שנית, למשל דמי שימוש חודשיים.

ראובן ריבלין: אם תהיה לבזק תחרות, יורידו את המחירים.

יעקב ליצמן: יש כבר תחרות.

יעקב ליצמן: אני קראתי שמעבר לחמישה אחוזים לא התחברו ל-HOT.

יעקב ליצמן: מדובר ב-110 אלף לקוחות שמהווים כחמישה אחוז.

יעקב ליצמן: אם זה כך, משהו חסר כאן.

יעקב ליצמן: אם אחרי שנתיים מאז אפשרו להם לקבל, הגיעו רק לחמישה אחוזים לקוחות, משהו כאן לקוי.

יעקב ליצמן: זה לא אבסורד שאחרי שנתיים שהתחרו עם בזק, יש להם רק חמישה אחוזים לקוחות?

יעקב ליצמן: יכול להיות שבגלל שיש להם שירותים אחרים, את הטלפון הזניחו.

יעקב ליצמן: אני מבקש שאדוני יתייחס לשאלות שהועלו כאן.

יעקב ליצמן: אני חייב לסיים את דבריי ולומר שאני מאוד מודה לשר שהשתתף בישיבה.

יעקב ליצמן: אני רוצה לומר שהדיון היה דיון רציני וטוב מאוד.

יעקב ליצמן: אם היו כאלה שהרימו גבה ושאלו למה אני מתחיל לדון בתקציב משרד התקשורת, התשובה היא באופן הדיון היום.

ערן ניצן: עלו הרבה סוגיות ואני מניח שהשר יתייחס אליהן.

ערן ניצן: באופן כללי במקרו אנחנו רואים את הדברים במשרד האוצר באופן דומה למשרד התקשורת ולכן אני אתייחס רק לשלושה נושאים: לדואר, לניידות המספרים ולערוץ 9.

ערן ניצן: לגבי ניידות המספרים, אנחנו נמצאים במצב שבו המפעילים נמצאים במצב של הפרה.

יעקב ליצמן: מה זה הפרה?

ערן ניצן: גם הפרת הסכם וגם שירות הניידות יינתן עד כמה שניתן מהר לציבור.

ערן ניצן: העמדות שלנו חלוקות מעט עם משרד התקשורת כאן ולדעתנו צריך להפעיל סנקציות שנתונות בסמכות המשרד.

יעקב ליצמן: אני במקומך אומר שמדובר במיליון שקלים ביום.

ערן ניצן: זה בסמכות משרד התקשורת.

סטס מיסז'ניקוב: הבנתי שהיה 6,000 שקלים ביום.

יעקב ליצמן: אנחנו כבר שישים יום אחרי הזמן.

אריאל אטיאס: המספרים לא נכונים נכון לעכשיו, ואני אענה על זה.

ערן ניצן: לגבי הדואר.

ערן ניצן: עלה כאן הנושא של השירותים הכספיים.

ערן ניצן: יש כוונה להעניק לחברת הדואר שירותים נוספים, שירותים כספיים, כדי להגדיל את ההכנסות שלה.

ערן ניצן: אני מזכיר לכם שמדובר ברצון להתחרות במערכת הבנקאית ולהגדיל את השירותים של החברה, אבל מצד שני רצון, שאתם משקפים אותו כאן, של חברת הדואר להעניק ם שירותים חברתיים.

ערן ניצן: זה בסדר לבוא ולהעניק שירותים כספיים, אבל צריך לדאוג שככל שהם אטרקטיביים יותר, הם גם ימנעו מחברת הדואר איזושהי חשיפה פיננסית כזו או אחרת.

ערן ניצן: אנחנו ביחד עם אנשי משרד התקשורת מנסים לגבש משהו.

ערן ניצן: יש דרכים להתגבר.

ראובן ריבלין: אין בכלל בעיה להתגבר על זה.

ערן ניצן: אנחנו עובדים על זה גם עם בנק ישראל.

ערן ניצן: משרד התקשורת רואה את החבילה כחבילה שלמה, אנחנו חושבים שאפשר להקדים את השירותים הללו, ואני מניח שהדבר הזה בסוף ייסגר בינינו.

ערן ניצן: הכוונה היא כוונה דומה.

ראובן ריבלין: שמענו על זה כבר ב-2002 ועד היום אנחנו שומעים.

ערן ניצן: אנחנו ערים למצב שבו פורטים כל שירות לתיק שירות.

ערן ניצן: הדבר הנוסף לגבי דואר זה הדיון שנעשה כאן על הפרטה וזה בהחלט דיון על השקפות עולם, שאני מניח שלא יסתיים בישיבה הזאת.

ערן ניצן: אני רוצה להדגיש ולומר לצורך הדיון הזה שרשות הדואר, לפני שנכנסנו למהלך הזה, הייתה במצב רע מאוד.

ערן ניצן: רשות הדואר בשנת 2005 סיימה בגירעון של שישים מיליון שקלים ועמדה בפני משבר בתשלום הפנסיה של העובדים שלה.

ערן ניצן: יש איזושהי תוכנית הבראה נוספת עם העובדים.

ערן ניצן: התפיסה שלי אומרת שמי שחושב שבזה שהפכנו אותה לחברה ממשלתית העלינו אותה על דרך המלך ופתרנו את הבעיות האלה – אני לא בטוח שהוא מדייק.

ערן ניצן: אני חושב שבמבנה שנמצא היום זו חברה ממשלתית, נשוב ונפגוש את החברה הזו בעוד ארבע-חמש או שש שנים במשבר, לצערי, נוסף, בגירעון נוסף.

שלי יחימוביץ': יש כאן שר שהוא שליח ציבור והוא נבחר על-ידי הציבור.

שלי יחימוביץ': אתה אמור לתת משהו מקצועי, אבל אתה עכשיו נותן משנה אידיאולוגית פר-אקסלנס.

שלי יחימוביץ': תחסוך לנו את זה.

יעקב ליצמן: לא.

יעקב ליצמן: לאוצר יש מדיניות ומותר לו לומר אותה.

יעקב ליצמן: את יכולה לחלוק עליו, והשר יכול לחלוק עליו, אבל הוא יכול לומר את הדברים.

שלי יחימוביץ': אני לא רואה את זה כך.

ראובן ריבלין: לשר התקשורת יש מחלוקת עם האוצר לגבי האידיאולוגיה, הוא מביא את זה לממשלה והמאבק מתקיים בממשלה.

שלי יחימוביץ': הוא מספר לנו מה יהיה עוד חמש שנים.

שלי יחימוביץ': אני טוענת שחברה ממשלתית אפשר לשפר ולעשות אותה מוצלחת מאוד.

שלי יחימוביץ': הוא חושב אחרת, אבל הוא לא נמצא כאן כדי לחשוב אחרת.

דוד טל: אמרו לנו שאם היא תהפוך לחברה, היא תהיה בריאה יותר וטובה יותר, אבל עכשיו אומרים לנו שהיא הולכת וקורסת.

ערן ניצן: לגבי ערוץ 9.

ערן ניצן: התקבלה החלטת הממשלה על חבילת השידורים, אותה חבילה שאפשר יהיה לקלוט באופן חופשי מבלי להתחבר לרב-ערוצי.

ערן ניצן: הממשלה קבעה, ואני אומר את ההיגיון.

ערן ניצן: ההיגיון אמר שהכנסנו לחבילה הזאת את כל הערוצים שהממשלה, לפי חוק ולפי תקנות אחרות, חייבת לשדר, ויש חמישה כאלה בישראל: 1, 2, 10, 33 וכנסת.

קריאה: לפי חוק או לפי צו?

ערן ניצן: אלה ערוצים לציבור שחייבים להיות משודרים חופשי.

ערן ניצן: העובדה היא - ואף אחד לא חולק על החשיבות של ערוץ 9, על המשמעות שלו ועל הרייטינג שלו - שלא התחשבו בשיקולי רייטינג כשבאנו והצענו את החבילה הזאת.

ערן ניצן: קיבלנו את ההחלטה על בסיס מה אנחנו חייבים לשדר באופן פתוח, וערוץ ייעודי אנחנו לא חייבים לשדר באופן פתוח, ומה חוסך לנו באופן הזה את עלויות ההפצה, וזה חסכון של קרוב לשבעים מיליון שקלים בשנה.

יעקב ליצמן: שואלים אותך חברי הכנסת האם ניתן לשנות.

ערן ניצן: כרגע הנושא נוגע להחלטת ממשלה.

קריאה: הוא מדבר על דרך ההפצה.

ראובן ריבלין: הרשות השנייה לטלוויזיה ורדיו רצתה לקיים משדר והאוצר בזמנו התנגד לזה.

ראובן ריבלין: אני לא יודע אם זה עולה יותר מ-25 מיליון שקלים.

ראובן ריבלין: נדמה לי ששקלר הביא בפנינו את כל התוכנית.

ערן ניצן: ערוץ 1, ערוץ 2, ערוץ 10, המשק מוציא קרוב ל-150 מיליון שקלים בשנה עבור ההפצה הזאת.

ערן ניצן: אנחנו בנינו חבילה שמשקפת את המחויבות שלנו.

ערן ניצן: כל עוד עומד ההיגיון שעמד בבסיס קבלת ההחלטה, אין מקום לשנות את ההחלטה.

סטס מיסז'ניקוב: ממשלה לא צריכה לעסוק רק בתועלת הכספית אלא גם בשירות הציבור, ושירות הציבור אומר שעשרים אחוזים מאוכלוסיית מדינת ישראל לא מקבלים את השירות.

ראובן ריבלין: ערוץ 33 קיבל את ההכרה כשירות לציבור משום שהוא העביר את שידורי הכנסת ולא בגלל שום סיבה אחרת.

ראובן ריבלין: ערוץ 33, בזמנו, נלחם בערוץ הכנסת משום שהוא רצה לייצר לעצמו את זכות השידור הציבורי.

ראובן ריבלין: אני מודיע לך שהכנסת בחוק יצרה את התשתית ביחד עם מועצת הכבלים.

ראובן ריבלין: כבוד השר, לערוץ 33, אין לו שום קדימות, כי זאת נישה של רשות השידור, צריך להחזיר אותו מיד לרשות השידור המקורית אלא צריך לאפשר לערוץ הרוסי, כמו גם לערוץ הערבי, לשדר.

ערן ניצן: ברגע שתתקבל החלטה שונה בממשלה, ודאי שטכנולוגית אפשר יהיה להקים את הדברים.

ערן ניצן: דרך אגב, יכול להיות שפיננסית זה יגרום לפרויקט הזה להיות בעייתי, אבל אני לא נכנס לזה.

ערן ניצן: אני אומר שהבסיס של ההחלטה היה בסיס הגיוני.

אריאל אטיאס: לפני שאני עונה באופן מסודר, אני רוצה להודות על ההתעניינות ועל קיום דיון תוסס מאוד.

אריאל אטיאס: ידעתי שתקשורת הוא נושא מאוד מעניין, אבל לא ידעתי שהוא מעניין את כולם.

אריאל אטיאס: אני אענה על מספר נושאים שבחלקם נגעו חברי הכנסת כששאלו שאלות, חלקם נגעו בהם בזווית שונה, אני אתן מדיניות וגם התייחסויות.

אריאל אטיאס: אני אתחיל מהדואר כי זה היה נושא שהפתיע אותי שהוא כל כך מעניין אתכם.

אריאל אטיאס: המדיניות שלנו, כמו שאני רואה אותה, שהדואר צריך לתת שירותים אוניברסאליים, הדואר צריך להיות מענה חברתי, כי אזרח ממוצע מהשורה פחות ופחות צורך דואר ומי שצורך דואר, אלה הפריפריות, הקשישים, הגמלאים, עולים חדשים וגם עובדים זרים.

אריאל אטיאס: העיקר כאן זו הפריפריה והאנשים החלשים.

אריאל אטיאס: אנשים בינוניים ומעלה, יש להם הרבה דרכים ואני לא בטוח כמה מכם היו בסניפי דואר כדי לצרוך דואר פרטי לעצמם.

אריאל אטיאס: לכן אני רואה את זה באופן כללי כאידיאולוגיה שדואר אמור לתת שירות אוניברסאלי לאוכלוסיות חלשות.

אריאל אטיאס: אנחנו יודעים שמשהו שאין לו תיאור כלכלי, לאורך זמן הוא מתמוטט.

אריאל אטיאס: לכן הנושא הזה מקובל עליי שצריך שחברת הדואר תהיה חברה חזקה ולא חברה שתלויה במדיניות אוצר כזה או אחר.

אריאל אטיאס: היום יש שר אוצר יותר חברתי, פעם קודמת היה שר אוצר פחות חברתי, וזה לא צריך להיות לפי זה.

אריאל אטיאס: אני מדבר על מדיניות.

אריאל אטיאס: אני חושב שהדואר צריך להיות אוניברסאלי.

אריאל אטיאס: לכן התנגדנו לתהליך ההפרטה כי הדואר עכשיו חלש מבחינה כספית והוא לא מספיק חזק.

אריאל אטיאס: יש בינינו לבין האוצר מחלוקת, ואני מודה שאני מנצל את המצב שאנחנו קושרים את הכול בחבילה אחת.

אריאל אטיאס: יהיה שירות אוניברסאלי, אז יהיו שירותים נוספים.

אריאל אטיאס: הכול חייב להיות ביחד.

אריאל אטיאס: אז נגיע למצב שחברת הדואר תתחזק.

אריאל אטיאס: אני אתחיל לענות על שאלותיו של חבר הכנסת ריבלין, מה קורה עם מתן תחרות לחברת הדואר שתוכל להיכנס ולהתחרות.

אריאל אטיאס: אתה רוצה שהדואר יתחרה בקטנים ויתחרה בהם כך שעם הכוח שיש לו הוא יוכל לרסק אותם, כך שלא תהיה תחרות.

אריאל אטיאס: לחברת הדואר יש כוח אחד שאין לאף אחד וזה הפריסה.

אריאל אטיאס: היא נגישה לכל אחד.

אריאל אטיאס: אם היא תחליט להוריד מחירים בשירותים מסוימים, לאף אחד לא יהיה זכות קיום.

אריאל אטיאס: חברת הכנסת יחימוביץ נגד הפרטה כמדיניות, כי את חושבת שממשלה צריכה לקיים שירותים לאזרחים.

אריאל אטיאס: יש איזושהי קונספציה, שאני לא חושב שהיא התחילה ב-2003.

אריאל אטיאס: יש מדיניות של האוצר, אבל אני לא מייצג כאן את האוצר.

שלי יחימוביץ': לא הליכוד המציא את זה אלא מפלגת העבודה.

אריאל אטיאס: אלה תהליכים שמתרחשים בעולם.

אריאל אטיאס: אני לא מדבר על מדיניות משרד האוצר אלא על מדיניות משרד התקשורת.

אריאל אטיאס: אמרתי שאני לא נגד ההפרטה כהפרטה אבל אני נגד זה שההפרטה תתבצע עכשיו כי עכשיו המדינה תמכור נכסים והיא לא תמכור דואר כי הדואר היום לא רווחי אלא הוא מפסיד כסף והוא ימשיך להפסיד אם הוא לא יתחזק עם שירותים נוספים.

אריאל אטיאס: המדינה רצתה למכור את זה מיד עכשיו, היא הייתה מוכרת נכסים ואז היינו מגיעים למערכת עליה דיברת, על עסקאות נדל"ן.

אריאל אטיאס: יש את ועדת שגיא, ועדיין יש דין ודברים ומשא ומתן בינינו לבין החברות המתחרות, לבין הדואר עצמו שהגיש את ההסתייגויות שלו, ואנחנו צריכים לראות איך ההתייחסות שלנו לדוח ועדת שגיא, האם יהיו שם שינויים או לא.

אריאל אטיאס: יש משהו במסקנות דוח שגיא שאני רוצה עוד לדון בהן.

אריאל אטיאס: שוב קורה מצב שהדואר הכמותי, שהוא המסחרי, מקבל מחירים במושגים של קרוב ל-80 אגורות לבול, והאזרח הפרטי מקבל בול ב-1.56 ובעיניי זו שערורייה.

אריאל אטיאס: זאת אומרת, אומרים לך שזה מוצר אחר, אבל לא צריך לתת בהפרש כזה גבוה.

אריאל אטיאס: לא יתכן שאזרח ישלם 1.56 שקל ובנק דיסקונט, שמוציא מיליוני שקלים בשנה, יקבל אחרת.

אריאל אטיאס: יש משמעות לגודל החברה, ואני לא מתכחש לזה.

אריאל אטיאס: לא צריך להיות הפרש כזה, בטח לא שיהיה מצב שאנחנו עוד נעלה את התעריף לאזרח הקטן.

אריאל אטיאס: זה לא מקובל עליי.

אריאל אטיאס: לגבי עובדי קבלן.

אריאל אטיאס: הנושא הזה נמצא גם בדוח שאנחנו מדברים עליו ועוד נדון בו.

אריאל אטיאס: נכון שהדואר מעסיק גם עובדי קבלן.

אריאל אטיאס: אני מוכן לומר לך, חברת הכנסת יחימוביץ, שאני אקח לתשומת לבי את מה שאמרת ואני אבדוק עד איפה אני יכול להתערב, כי לא בכול אני יכול להתערב.

אריאל אטיאס: אני אעשה כל שבידי שלא תהיה אפליה בעניין הזה.

אריאל אטיאס: את הנושאים החברתיים אנחנו רואים עין בעין.

אריאל אטיאס: אני רוצה שהדואר יהיה יותר טכנולוגי, שלמשל לא תצטרך פקידה לעמוד ולתת את כל אותם שירותים כי לפעמים יש תור בדואר כי אנשים באים לקחת דואר רשום ואז הפקידה צריכה ללכת, לחפש איפה הדואר נמצא ועומדים שלושים אנשים שהיא צריכה לחפש את דבר הדואר שהם באו לקחת.

אריאל אטיאס: יש היום כספומטים שאפשר לקבל את הדואר.

אריאל אטיאס: אני לא יודע מה זה יעשה בקשר לפיטורי עובדים אבל ברור שזה ייתן מודרניזציה לדואר.

אריאל אטיאס: אנחנו לא יכולים בשם פיטורי עובדים ללכת לאחור.

שלי יחימוביץ': תוכל לעצור את תהליך ההפרטה של השירות הספציפי הזה?

אריאל אטיאס: אני רוצה שתדעי איפה הסמכויות שלי.

אריאל אטיאס: מי שעשה את ההפרטות במדינה זה משרד האוצר ולא משרד התקשורת.

אריאל אטיאס: אני דיברתי באריכות עם שר האוצר כדי לתת שיווי משקל לעסק הזה.

אריאל אטיאס: הוא כבר היה בריצה, ויושב כאן משרד האוצר ויודע בדיוק איזה מאבקים ניהלנו.

אריאל אטיאס: סגרתי את זה עם שר האוצר.

אריאל אטיאס: אני לא יכול לומר שאין הפרטה אבל אני עושה כל מה שניתן כדי שהדואר יהיה חזק.

דוד טל: יושב כאן נציג האוצר ואומר שבעוד חמש שנים מצב הדואר יהיה יותר קשה.

אריאל אטיאס: יש לי אתם מחלוקת.

אריאל אטיאס: אני חושב שאני יודע לא פחות מהם מה קורה היום בדואר.

אריאל אטיאס: אם הדואר יקבל שירותים נוספים, והוא יקבל כוח, זה לא יהיה כך.

אריאל אטיאס: אני אתן לכם דוגמה.

אריאל אטיאס: תארו לעצמכם שאני רוצה למכור נכס, האם אני רוצה למכור אותו כשהוא מושבח או כשהוא ירוד?

אריאל אטיאס: אני רוצה להשביח אותו, וזה מה שאמרתי לאוצר.

אריאל אטיאס: אמרתי לאוצר שקודם נשביח את הנכס ואז נמכור אותו.

חיים אורון: הם רוצים למכור בזול.

אריאל אטיאס: כי הם רוצים למכור נכס ולא דואר.

אריאל אטיאס: לכן הגענו להבנה שאנחנו נעשה את הכול ביחד.

אריאל אטיאס: הדואר יתחזק ואז הוא יימכר.

ראובן ריבלין: תלמד מה עשו עם בזק.

אריאל אטיאס: אמרתי שהדואר יתחזק.

אריאל אטיאס: יש גם סיבה שהוא יתחזק, וזאת לא רק סיסמה.

אריאל אטיאס: הדואר ימכור שירותים נוספים וכל שירות נוסף ייצר כסף.

אריאל אטיאס: הדואר יתחזק, שימכרו אותו.

אריאל אטיאס: חיים אורון: ואם הוא לא יתחזק, לא ימכרו?

אריאל אטיאס: זה ויכוח עם משרד האוצר.

אריאל אטיאס: אין לנו כרגע תאריך.

אריאל אטיאס: ברור שאם הוא לא יתחזק, תהיה בעיה למכור אותו.

שלי יחימוביץ': למה?

שלי יחימוביץ': אין שום בעיה.

אריאל אטיאס: לא לאוצר.

אריאל אטיאס: לאוצר אין בעיה.

אריאל אטיאס: הוא רוצה למכור ומהר.

אריאל אטיאס: לגבי המגזר הערבי.

אריאל אטיאס: לעניין הפריסה ולעניין שמדובר בסוכנויות סגורות.

אריאל אטיאס: אתם צריכים לדעת שיש סכסוך בין חברת הדואר לבין הסוכנויות, וזה סכסוך ארוך שנמצא בבג"ץ.

אריאל אטיאס: הוא התחיל עם 180 סוכנויות והתכווץ ל-44.

אריאל אטיאס: יש איזשהו מצב שגם לנו גורם לחוסר נחת בגלל שבג"ץ עדיין לא הכריע.

אריאל אטיאס: יכריע לכאן או לכאן, אבל הוא עוד לא הכריע, ולכן המצב הוא כזה.

אריאל אטיאס: יש סניפים שהם סגורים ובהוראת בית המשפט אסור לפתוח סניפים באותם מקומות.

אריאל אטיאס: זו בעיה שלאו דווקא נמצאת במגזר הערבי אלא במקומות אחרים.

אריאל אטיאס: ביקשנו לזרז את הנושא הזה ואני מקווה שכך יהיה.

אריאל אטיאס: אז ישוחררו הסוכנויות האלה, או עם הסוכנים הנוכחים או יוצאו מכרזים לסוכנויות אחרות.

אריאל אטיאס: אני רוצה להתייחס לשאלתו של חבר הכנסת ריבלין על איך מתקדמת התחרות הפנים-ארצית וזה גם מתחבר למה שאמר יושב-ראש ועדת הכספים בעניין של HOT, איך הם כבר שנתיים נמצאים בתחרות ויש רק 140 אלף מנויים.

אריאל אטיאס: לעשות תחרות בטלפון נייח, זה נושא קשה מאוד, בפרט שבזק עושה עבודה.

אריאל אטיאס: יש לה שירות טוב, יקר או זול, אבל השירות הוא טוב ואנשים מרוצים ממנו.

אריאל אטיאס: בסלולר מוכרים צעצוע – דק, עבה, רזולוציה כזאת או אחרת – ולא מוכרים דקות.

אריאל אטיאס: שימו לב גם איך חברות הסלולר מפרסמות את זה ותראו שהן מפרסמות את המכשיר ולא מה מחיר הדקות.

אריאל אטיאס: בחברה ממוצעת יש 308 מסלולים.

אריאל אטיאס: בטלפון הנייח יש קושי לייצר תחרות, וזה לא רק פה אלא בכל העולם, וזה בגלל שמוכרים רק דקות.

אריאל אטיאס: לכן אנחנו רוצים לפתוח את התחרות ועל זה דיבר המנכ"ל.

ראובן ריבלין: האם אני יכול להגיש בקשה ל-HOT לקבל טלפון אליי הביתה והם חייבים לתת לי את זה?

אריאל אטיאס: כן.

אריאל אטיאס: הם ייתנו לך.

ראובן ריבלין: אם זה כך, זה בסדר.

ראובן ריבלין: האם אני יכול לעשות את זה לא בירושלים אלא בחניתה?

ראובן ריבלין: האם אני יכול לעשות את זה בחצור הגלילית?

אריאל אטיאס: הם צריכים לעשות כך, אבל זה עדיין לא ישים.

אריאל אטיאס: אנחנו פותחים את הטלפון הנייח לתחרות מזווית שונה, מפלטפורמה שונה, שזה הנושא של ה-HOT.

אריאל אטיאס: כל תשתית האינטרנט תייצר טלפונים.

אריאל אטיאס: מי שיש לו אינטרנט יוכל להתחבר לטלפון נייח, בקלות, במחיר שווה לכל נפש, לא יהיה דמי מנוי, כולל תא קולי, עקוב אחריי וכל הדברים האלה שלוקחים עבורם כסף.

אריאל אטיאס: ההצעה נכון להיום של חברות שמוכנות לתת שירות, יותר זולה גם בדקות והיא ללא דמי מנוי.

אריאל אטיאס: למה לבזק לא נותנים להוריד מחירים.

אריאל אטיאס: בזק היא מונופול, היא לא מונופול מבחינת התואר כי פתחו את זה לתחרות אבל בסך הכול היא מונופול.

אריאל אטיאס: בגלל שהוא מונופול, הוא לא יכול להוריד מחירים.

אריאל אטיאס: זה מצטייר כאילו הציבור נפגע לטווח הקצר.

אריאל אטיאס: אנחנו פותחים את השוק לתחרות ותהיה מדיניות שתייצר תחרות כדי לייצר תחרות נוספת.

אריאל אטיאס: זה מאוד קל ומאוד פשוט.

אריאל אטיאס: יש נושא שאף אחד לא נגע בו, וזה ה-היי מקס.

אריאל אטיאס: זה מוצר שיודע לייצר תחרות נוספת.

אריאל אטיאס: זו טכנולוגיה אלחוטית שיודעת לייצר בזול טלפון נייח.

אריאל אטיאס: התחרות בשוק הסלולר לא הסתיימה.

אריאל אטיאס: יש ארבע חברות, שלוש הן פחות או יותר באותו גודל ועוד אחת יותר קטנה.

אריאל אטיאס: אני חושב שהתחרות לא הסתיימה ויש דרכים לפתח אותה.

אריאל אטיאס: יש את התוכנית עליה נשאלתי, לגבי מפעילים וירטואליים שזה כמעט כמו סוכן, כאשר חברות גדולות יוכלו לייצר בעניין הזה.

אריאל אטיאס: בשנת 2007 אנחנו רוצים לתת פתרונות לנושא הזה וזה יפתור גם בעיית הקישוריות ואני חושב שזה ייתן פתרון יותר גדול לגבי התחרות כי יש תחושה שהתחרות לא מספיק חדשה, כי עובדה שפחות או יותר יש את אותם סלים, אותם מכשירים, אותם מחירים.

אריאל אטיאס: זה בערך הכיוון לגבי הקישוריות.

דוד טל: לא הבנתי אם אתה מתכוון לאמץ את הדוח של החברה הלאומית שהתייחסתי אליה קודם לכן?

דוד טל: הם הציעו להוריד את זה ל-22 אגורות.

אריאל אטיאס: אני פשוט לא מכיר את הפרט הזה שאמרת.

אריאל אטיאס: כמדיניות אני רוצה שהשוק הסלולרי יקבל תחרות יותר חזקה ואני חושב שזה לא פחות חזק מאשר עוד פעם יחליטו מראש כמה כסף זה יעלה.

אריאל אטיאס: התייחסו לטלוויזיה.

אריאל אטיאס: שאלו כאן אם עומדים במחויבויות, לא עומדים במחויבות, אם עומדים, כמה עומדים ואיך עומדים.

אריאל אטיאס: אני אומר את זה בכותרת, כי נמצאים כאן שני אנשי מקצוע, אחד בתחום הכבלים והלוויין, יורם מוקדי, ואני רואה שגם איילת מצגר נמצאת כאן והם יוכלו להתייחס יותר בפירוט לגבי המחויבויות.

ראובן ריבלין: למה הם עוד לא מאוחדים?

אריאל אטיאס: היה מכרז.

אריאל אטיאס: נכנס אינטרנט, נכנס סלולר, נכנסו הרבה שחקנים לשוק ויש בעיה.

אריאל אטיאס: אני לא בטוח שהפתרון של הבעיה היא להוריד חצי אחוז, אלא צריך פתרון כולל.

אריאל אטיאס: יש בעיה עם המפרסמים, האם הם לוקחים יותר מדיי כסף, פחות מדיי כסף, שמעתי שלוקחים שלושים אחוזים על הפרסום.

אריאל אטיאס: סוגיה של העמלות שלהם, היא הקטנה בסוגיות מבחינת המחויבויות.

אריאל אטיאס: האם הם עומדים במחויבויות שלהם או לא, לכן יש את הרשות השנייה שעושה את עבודתה.

ראובן ריבלין: פעם היה ערוץ 3 ובו היה כדורגל וסדרות.

ראובן ריבלין: אם היו אומרים לי שאני אקבל ערוץ תקשורת שבו אני אוכל לתת כדורגל וסדרות, הייתי לוקח אותו כי זה מכרה זהב, כי אני לא צריך להוציא הרבה כסף, אני לא צריך יצירה מקומית אלא אני נותן כדורגל וסדרות, יש לי את כל האנשים ואני מוכר פרסומות.

ראובן ריבלין: באו, נתנו לערוץ להיות ערוץ מתחרה והוא התחייב מעתה ועד עולם לתת יצירות ישראליות וכולי, והוא משדר - אם כי החדשות אצלו מעולות – כדורגל וסדרות.

אריאל אטיאס: חדשות לפריפריה.

אריאל אטיאס: אני לא רוצה לקרוא לזה חדשות HOT כי זה לא צריך להיות ב-HOT אלא אלה צריכות להיות חדשות לפריפריה.

אריאל אטיאס: חשבתי ואני עדיין חושב שהפלטפורמה המתאימה, אם המטרה היא לדאוג לפריפריה, למי יש מאה אחוזים פריפריה?

אריאל אטיאס: לרשות השידור.

אריאל אטיאס: לא לכל אזרח יש כסף להתחבר ל-HOT, ואם ל-HOT יש, אז למה לא ל-YES?

אריאל אטיאס: מנויי YES, או מנויי רשות השידור או המגזר הערבי, לא מגיע להם חדשות פריפריה?

אריאל אטיאס: אם המטרה פריפריה, זה מגיע לכולם.

אריאל אטיאס: האוצר התנגד לא כי הוא נגד חדשות לפריפריה אלא בגלל שיש לו איזה שהם עניינים עם רשות השידור.

אריאל אטיאס: האוצר הציע שהוא יפצה את החדשות המקוריות שלמעשה משודרות על-ידי HOT, לא כתוצאה סופית כי אני מתנגד לזה שזה יהיה רק ב-HOT.

אריאל אטיאס: צריך שכל הפריפריה תיהנה מזה.

אריאל אטיאס: השנה האוצר יפצה אותם על ידי הורדה מהפחתת התמלוגים שהם משלמים, במהלך השנה הנוכחית אנחנו נשב עם השר איתן כבל, עם רשות השידור, עם האוצר, עם רשות הכבלים והלוויין, וזאת כדי לגבש פלטפורמה איך זה נכנס לרשות השידור או באיזה דרך אחרת אפשר לעשות זאת.

אריאל אטיאס: זה חייב להיות.

אריאל אטיאס: ב-2007 זה ממשיך כהורדה מהתמלוגים אבל לא כפתרון קבע.

אריאל אטיאס: לגבי הרדיו הפיראטי.

אריאל אטיאס: המשרד עוסק באכיפה לגבי הרדיו הפיראטי כפי שעשה זאת רק עתה.

אריאל אטיאס: הוא לא עוסק רק בזה כי יש עוד נושאים שזקוקים לאכיפה.

אריאל אטיאס: שאלת למה אין רדיו למגזר הרוסי ולמגזר הדרוזי.

אריאל אטיאס: היום, כל עוד אנחנו ללא רדיו דיגיטאלי, המשאב של התדרים הוא מוגבל מאוד.

אריאל אטיאס: ישנם שני תדרים קבועים לרדיו אזורי והתדרים מוגבלים.

אריאל אטיאס: כשיהיה רדיו דיגיטאלי, יהיו לפחות ארבעים ערוצים שנוכל לשחרר, ואז יהיה למגזר הרוסי, יהיה למגזר הדרוזי, יהיה לערבים, ויהיה לכל מי שיראה את עצמו.

מגלי והבה: מתי יוצאים למכרז?

אריאל אטיאס: המכרז על התשתיות צריך לצאת ב-2008.

אריאל אטיאס: אנחנו נקבל החלטה מה עושים לגבי הרדיו הדיגיטאלי, האם זה זיכיון.

אריאל אטיאס: לגבי ערוץ 9.

אריאל אטיאס: הממשלה החליטה להחליף את התשתית משיקולי עלות, מאנלוגי לדיגיטאלי.

אריאל אטיאס: שבעים מיליון, מאה מיליון, חמישים מיליון, זה רק על החלפת תשתית.

אריאל אטיאס: לקחו את אותם ערוצים שנמצאים היום והעבירו אותם תשתית.

אריאל אטיאס: לא נעשה דיון מה במקום מה.

אריאל אטיאס: אי אפשר לעשות שישה ערוצים אלא צריך שבעה.

אריאל אטיאס: היום יש חמישה וצריך לעבור לשבעה ערוצים.

אריאל אטיאס: ערוץ 9 הוא ערוץ ייעודי שמותר לו לשדר פרסומות על אף שהוא בתוך הדבר הזה.

אריאל אטיאס: גם ערוץ 24.

אריאל אטיאס: מבחינה טכנית, אם אנחנו עושים ערוץ ייעודי אחד, צריך גם את השני.

אריאל אטיאס: להכניס שני ערוצים ייעודיים, צריך לקחת בשיקול ובחשבון – ואנחנו צריכים לעבוד על זה, ודיברנו על זה עם איתן כבל – שלהוסיף צריך החלטת ממשלה ורשות שידור שיחליטו אם מוציאים או לא מוציאים.

אריאל אטיאס: אתם מדברים על הוספת שני ערוצים.

אמנון כהן: תוציא אחד.

אריאל אטיאס: אי אפשר להוציא אחד כי צריך להסתדר עם רשות השידור.

אריאל אטיאס: אני לא יכול להחליט לעשות זאת.

אריאל אטיאס: דבר נוסף, יש את המשמעות שכאשר אנחנו מאשרים ייעודי אחד, אנחנו צריכים לאשר ייעודי נוסף.

ראובן ריבלין: תוריד מהתמלוגים של 24.

ראובן ריבלין: תאמר להם שאין לכם אפשרות ואתם הולכים עם ערוץ 9 ולכן הם מקבלים הנחות.

אריאל אטיאס: יש עוד נושא אחד שצריך להתייחס אליו.

אריאל אטיאס: להוסיף עוד שני ערוצים, זאת עלות מאוד גבוהה שלשם כך צריך את האוצר.

אריאל אטיאס: ראש אגף התקציבים יכול להתייחס לזה.

אריאל אטיאס: בעיה נוספת שאף אחד לא לקח אותה בחשבון היא שהמכרזים של ערוץ 2 ו-10 שהתמודדו במכרז היו שחקנים יחידים בשוק הפרסומות.

אריאל אטיאס: אתה מכניס להם לתוך הסל עוד שני ערוצים ייעודיים ששניהם יכולים לחיות מפרסומות, צריך לקחת את זה בחשבון כי זה יכול לפתוח את המכרז מחדש, יהיה על זה בג"ץ.

אריאל אטיאס: על כל דבר אפשר לומר כן או לא, אבל יש דרג מקצועי.

אריאל אטיאס: יש בעיה גדולה עם העניין הזה.

יעקב ליצמן: לא קיבלנו תשובות על כל השאלות.

יעקב ליצמן: אני אשמח לקיים דיון מיוחד על ערוץ 9 ובשלב מסוים אכן אעשה זאת.

יעקב ליצמן: תודה רבה אדוני השר ומנכ"ל המשרד.

יעקב ליצמן: הישיבה נעולה.