הוועדה המשותפת לוועדת הכנסת ולוועדת הכספים לעניין תקציב הכנסת, כנסת 17, פרוטוקול מספר 5, 2006-11-21 11:00

רוחמה אברהם-בלילא: אני פותחת ישיבה משותפת של ועדת הכנסת וועדת הכספים בנושא העברות תקציב.

רוחמה אברהם-בלילא: פנה אלי מנכ"ל הכנסת, שמכתבו מונח בפניכם.

רוחמה אברהם-בלילא: אני רוצה לקרוא בפניכם את מכתבה של יושבת-ראש הכנסת אלי: "עם כניסתי לתפקיד יזמתי תוכנית לייעול מנגנון הכנסת, שבמרכזה מבצע לעידוד פרישה מרצון של עובדי הכנסת במגמה לרענן, לצמצם ולייעל את מערך כוח האדם בכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: התוכנית מבוססת על מספר מרכיבים אובייקטיבים ואחידים כבסיס לגובה הפיצוי ובהם: ותק, גיל, טווח הזמן עד גיל הפרישה החוקי ושיעור הפנסיה הצפוי לאחר הפרישה.

רוחמה אברהם-בלילא: התוכנית נבנתה תוך התייעצות עם אנשי נציבות שירות המדינה, על מנת שלא לחרוג מגדר הסבירות.

רוחמה אברהם-בלילא: בתוכנית הוצעו תנאים שיאפשרו מחד קיום בכבוד לאלו הפורשים במסגרתה, ומאידך כדאיות כלכלית לכנסת בטווח הבינוני והארוך.

רוחמה אברהם-בלילא: על-פי תחזית פוטנציאל הפורשים לא יאויש חלק ניכר מהמשרות שתתפנינה ובכך גדלה כדאיות ההשקעה החד-פעמית בתנאי הפרישה".

רוחמה אברהם-בלילא: נמצאים אתנו כאן מנכ"ל הכנסת, היועצת המשפטית לכנסת וכל צוות חשב הכנסת, מזכיר הכנסת וכו', שמתבקשים להציג בפני חברי הוועדה את ההעברות המתבקשות.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מבקשת גם לתת לנו מצגת קצרה בדבר כל הסוגיה של השינויים האחרונים שנעשו במשכן, תוכנית העבודה.

רוחמה אברהם-בלילא: מלבד תוכנית הפרישה, גם מה הראייה שלכם לשנת 2007.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודיעה שבישיבה הבאה תינתן סקירה יותר מפורטת לחברים.

רוחמה אברהם-בלילא: אדוני המנכ"ל, בבקשה.

אבי בלשניקוב: בוקר טוב ותודה רבה.

אבי בלשניקוב: הצוות הבכיר שלי ואנוכי נגיע לוועדה בימים הקרובים לשני אירועים.

אבי בלשניקוב: האחד הוא תקציב הכנסת לשנת 2007.

אבי בלשניקוב: האירוע השני, אני רוצה להזכיר לכולם שנקבעה ישיבה בעבר, בתקופת מלחמת לבנון השנייה, בנושא התקדמות הבנייה בכנסת.

אבי בלשניקוב: הכוונה היתה להביא את האדריכל, את הקבלן, את כל האנשים שעמלים על הביצוע, ולהציג לכם פרזנטציה ולוחות זמנים שנקבעו על ידינו.

אבי בלשניקוב: בעזרת השם אלה לוחות זמנים סופיים לפרויקט של הרכבת הכנסת.

אבי בלשניקוב: הכנו לכם מצגת קצרה וממצה, שמלמדת על כל התהליך שקורה.

אבי בלשניקוב: אני יכול לתת לכם דיווח של הימים האחרונים.

אבי בלשניקוב: קצב עבודת הבנייה נמצא בעיצומו.

אבי בלשניקוב: כידוע לכם, עם כניסתה של יושבת-ראש הכנסת היא ביטלה את ועדת ההיגוי שהיתה קיימת עד כניסתה, כי חלק מתפקידו של מנהל כללי של הכנסת זה גם להיות אחראי באופן ישיר, לטוב ולרע, על כל סוגיית הבנייה שמתרחשת סביבנו.

אבי בלשניקוב: רואים את ההתקדמות בשטח.

אבי בלשניקוב: עיצבנו ושינינו את סדרי העדיפויות.

אבי בלשניקוב: אני מגיע לכאן מהרמת כוסית, העברנו את יחידת הבנא"ם לאגף החדש.

אבי בלשניקוב: הם אכלסו את הקרוואנים, הם אכלסו את האזור שליד ועדת הכספים.

רוחמה אברהם-בלילא: האם נכון שהקרוואן של עמרי שרון נמכר, ובכמה?

אבי בלשניקוב: כיוון שגברתי משתתפת במכרז והיא הגישה הצעה, אני מנוע מלהשיב.

אבי בלשניקוב: בישיבת הבוקר אצלי ביקשתי דיווח.

אבי בלשניקוב: ביום חמישי יהיה לנו סיור מציעים של הקרוואנים.

אבי בלשניקוב: מאז שאני פה לא ראיתי תופעה כזאת.

אבי בלשניקוב: מדובר בעשרות פונים שמתכוונים להגיע לסיור, מחברות, מארגונים, ממוזיאונים.

אבי בלשניקוב: גם לפלאטו שרון שלחנו הזמנה, אחרי שהוא הודיע בשידור שהוא קונה שלושה קרוואנים.

רוחמה אברהם-בלילא: האם קיבלנו הצעות מחו"ל?

אבי בלשניקוב: אנחנו שומרים על סודיות המכרזים, ואשר על כן אנחנו לא מתכוונים להגיד מי האנשים שפנו, אבל יש הצעות מעניינות ומרתקות.

אבי בלשניקוב: ביום חמישי יהיה כאן סיור ועשרות רבות יגיעו על-מנת להשתתף בסיור.

יעקב מרגי: כשהם יראו הם יתחרטו.

אבי בלשניקוב: אני חייב להגיד לך שהקרוואנים הם במצב טוב מאוד ואנחנו נמכור אותם.

אבי בלשניקוב: אנחנו נוציא את הקרוואנים ולא יהיו יותר קרוואנים בכנסת.

אבי בלשניקוב: הבניין חוזר לקדמותו.

אבי בלשניקוב: כשהייתי פה לפני 15 שנה התחילו להביא את הקרוואנים, ואני זוכר את כל הוויכוחים, ארגוני סביבה, עיריית ירושלים, כן אישורים, לא אישורים.

אבי בלשניקוב: אין ספק שזה מפגע סביבתי, וכאשר תכננו את הכנסת אדריכלי הבית לא שיערו בנפשם שבאיזשהו יום יוצבו הקרוואנים בצורה כל כך מכוערת סביב הבניין לאורך עשרות השנים האחרונות.

אריה האן: אם דורה גד היתה רואה את זה והיא היתה חיה, היא היתה מתה.

אבי בלשניקוב: אפרופו דורה גד, ב-11 בדצמבר אנחנו חונכים תערוכה של 40 שנה למשכן הכנסת, 40 שנה לבניין הזה.

אבי בלשניקוב: זאת תערוכה שתוצג כאן כמה חודשים.

אבי בלשניקוב: בשבוע שעבר ישבתי עם אוצרת התערוכה, מהטובות שיש.

אבי בלשניקוב: מדובר בדברים מדהימים, פרטים נפלאים, שיגרמו לכל אחד רעד וצמרמורות על הנוסטלגיה של הבית.

יעקב מרגי: כולל המוח מהקדנציה הקודמת?

אבי בלשניקוב: דיברנו על דורה גד, דיברנו על עוד אישים כאלה ואחרים, ובסך הכול זאת תהיה תערוכה לתפארת הבית וההיסטוריה של העם היהודי היושב בציון.

אבי בלשניקוב: אנחנו בקצב של ההעברה.

אבי בלשניקוב: אנחנו מעבירים את כל מתחמי הקרוואנים.

אבי בלשניקוב: היעד שלנו הוא תוך חודש וחצי לראות את המנופים מרימים את הקרוואנים.

אבי בלשניקוב: אם לא נקבל הצעות על-פי כללי המנהל התקין והתקשי"ר, נקים ועדה מיוחדת בראשות נציג מהלשכה המשפטית ונתרום את הקרוואנים, ואני בטוח שיהיה מי שיעשה בהם שימוש טוב.

אבי בלשניקוב: עם קבלת עוד שטחים מהקבלן, אפשר להגיד שאנחנו לא נמצאים יותר במצוקת חדרים לחברי הכנסת ולשרים.

אבי בלשניקוב: היו גם כחמש לשכות של חברי כנסת באגף החדש, שבאותה עת החליטה ועדת ההיגוי שלא להשלים אותם.

אבי בלשניקוב: קיבלתי החלטה להשלים אותם.

אבי בלשניקוב: אין סיבה שהבניין הזה גם יסתיים וגם יהיו בו חללים שיהיו אתרי בנייה לדורות.

אבי בלשניקוב: אז אם יש החלטה וישב צוות חכם ומקצועי והחליט איך ייראה הבית, אני אשלים אותו.

אבי בלשניקוב: יש היום אנשים שחושבים שלכל חבר כנסת יש לשכה ותנאים.

אבי בלשניקוב: לא יעלה על הדעת, יש לנו היום חברי כנסת שהם יושבי-ראש ועדות שאין להם לשכות.

אבי בלשניקוב: חדר הוועדה הוא גם חדר הוועדה המקצועי, גם הלשכה הפרלמנטרית, גם הפעילים הפוליטיים, גם הפעילים מהשטח.

אבי בלשניקוב: לעומת זה יש חברי כנסת שיש להם הלשכה שלהם עם המקלחת והשירותים וקצת פרטיות והמיטה שאפשר לשים עליה את הראש כשיש יום לחוץ.

רוחמה אברהם-בלילא: כשיש יום לחוץ אף חבר כנסת לא יכול לשים את הראש על המיטה.

אבי בלשניקוב: אם יש הפסקות אז כן, למה לא?

אבי בלשניקוב: המדיניות שלי היא להשלים את הבנייה, לרווח.

אבי בלשניקוב: חלק מהתוכניות שתוכננו בעבר אד-הוק לגבי גודל – אם זה לגבי גודל הוועדה, גודל המחלקה, אני בהחלט רואה 20 שנה קדימה.

אבי בלשניקוב: אולי בטווח המיידי ישאלו למה צריך בניין כל כך גדול, כשם שנכנסו לכאן עובדי הכנסת לפני 40 שנה ואמרו: מה נעשה פה, מי צריך את כל החללים האלה?

אבי בלשניקוב: וראיתם מה שנוצר.

אבי בלשניקוב: אותו הדבר אנחנו משלימים לדורות הבאים, שהם לא יצטרכו להתעסק עם זה.

אבי בלשניקוב: עשיתי סיור עם כל מנהלי הוועדות, לקחתי את כל מנהלי הוועדות לבניין החדש.

אבי בלשניקוב: בעוד כ-11 חודשים אנחנו עוברים לבניין הוועדות החדש.

אבי בלשניקוב: יש לנו כבר חדר ועדה לדוגמה.

אבי בלשניקוב: חלק ממנהלי הוועדות לקחו את יושבי-ראש הוועדות שלהם לראות את החדר לדוגמה.

אבי בלשניקוב: מנהלות הוועדות לא מאמינות שהן הולכות לנהל מתחמים כאלה.

אבי בלשניקוב: זאת הסיבה שהודעתי שאני לא משדרג את חדרי הוועדות, לא משקיע.

אבי בלשניקוב: בעוד 11 חודשים עוברים לבניין ועדות שהוא לתפארת בית המחוקקים של מדינת ישראל, מבחינת איך שהוא תוכנן, מבחינת הגודל, אמצעי העבודה, הפרטיות, היכולת לתפקד.

אבי בלשניקוב: הנקודה הנוספת היא תוכנית הפרישה.

אבי בלשניקוב: כל ארגון באשר הוא ארגון שמכבד את עצמו בוחן את עצמו מעת לעת מבחינת מצבת כוח האדם שלו, מבחינת הצרכים, היכולות והמועסקים.

אבי בלשניקוב: זאת לא פעם ראשונה שיש תוכנית פרישה בכנסת, אף אחד לא המציא את הגלגל, אנחנו מעתיקים את הגלגל.

אבי בלשניקוב: החכמה היום, בשנת 2006, היא להעתיק את הדברים הטובים, לא להעתיק דברים רעים.

אבי בלשניקוב: נציבות שירות המדינה וגופים ציבוריים כמו משרד מבקר המדינה ובנק ישראל יוצאים מעת לעת עם תוכנית פרישה.

אבי בלשניקוב: זה נכון לכל ארגון מבחינת ניהול ההון האנושי שלו.

אבי בלשניקוב: אגב, זאת תוכנית פרישה מרצון.

אבי בלשניקוב: אנחנו יצאנו בתוכנית פרישה, ואני מסתכל פה על החור שבגרוש ובחישובים שלנו מבחינת התועלת לתקציב המדינה ולמשלם המסים הישראלי בטווח הבינוני והארוך – זה בהחלט חיסכון.

אבי בלשניקוב: ישבנו עם אנשי נציבות שירות המדינה.

אבי בלשניקוב: אני מבקש להדגיש, שאנחנו ככנסת, כמו משרד מבקר המדינה, לא כפופים לנציבות שירות המדינה.

אבי בלשניקוב: אנחנו לא צריכים את אישורם ואנחנו לא צריכים את חוות הדעת שלהם.

אבי בלשניקוב: אבל ישבנו אתם והצגנו לפניהם את תוכנית הפרישה שאנחנו מציעים.

אבי בלשניקוב: נציבות שירות המדינה לא צריכה לאשר את התוכנית שלנו, ולכן היא גם לא אישרה אותה.

אבי בלשניקוב: תוכנית הפרישה שאנחנו מציעים בכנסת היא בהחלט משופרת מאשר תוכנית הפרישה האחרונה של נציבות שירות המדינה.

אבי בלשניקוב: אבל הצרכים הם שונים, המערכת היא שונה.

אבי בלשניקוב: אשר על כן אין לנו כאן אישור של נציבות שירות המדינה, אין לנו ההסכמה שלהם, אבל דאגתי להציג להם את התוכנית, שאם אני חוטא במשהו ואם אני עובר את הגבול של המוגזם, הם בתור שומרי הסף יכולים לנגן בפעמון ולהגיד שנעשה פה משהו שהוא לא יעיל.

יעקב מרגי: הם לא אמרו שהגעת לרמות של בנק דיסקונט.

אבי בלשניקוב: מיד אחרי שהיה פרסום בעיתון "הארץ" של הכתב צביקה זרחיה על תוכנית הפרישה, אפילו הרימו טלפון ממשרד מבקר המדינה לחשב הכנסת ואמרו: אנחנו קוראים שיש תוכנית פרישה, מה אתם מציעים?

אבי בלשניקוב: באותה דקה הוצאתי מכתב מפורט למבקר המדינה, פירטתי בפניו את כל התוכנית וכתבתי: אשמח לקבל הערות והארות, אשמח לקבל כל עצה טובה וכל רעיון טוב.

אבי בלשניקוב: פרסתי בפניו את הכול.

אבי בלשניקוב: עד לרגע זה לא קיבלתי שום הערה.

אבי בלשניקוב: אגב, בשיחות כאלה ואחרות ניסיתי לברר אצלם מה תוכנית הפרישה שלהם, כי לחשו לי גורמים בלתי מוסמכים לחלוטין שאני לעולם לא אדע ויכול להיות ששם זה אפילו טוב יותר.

אבי בלשניקוב: אבל הדברים האלה הם בלתי בדוקים.

אבי בלשניקוב: בישיבה הראשונה ישבתי עם אנשי משרד מבקר המדינה שבאו לדבר אתי על המנהל בכנסת – והלוואי שכל גוף ציבורי במדינת ישראל יעבוד לפי המנהל שקיים היום בכנסת – ואמרתי להם שכיוון שעדיין לא נחתם לי החוזה כמנכ"ל, השאיפה שלי היא חוזה כמו של דוברת משרד מבקר המדינה.

אבי בלשניקוב: זה החלום שלי, לשם אני רוצה להגיע.

אבי בלשניקוב: כמובן שאין סיכוי לדבר כזה וטוב שיש חלומות.

אבי בלשניקוב: הלוואי שהיתה לי משכורת כמו אחד ממנהלי האגפים שם.

אבי בלשניקוב: אגב, יש לי יותר עובדים ויותר תקציב ואחריות גדולה יותר, אבל טוב שלאדם יש חלומות.

אבי בלשניקוב: שני אנשים ידברו, היועצת המשפטית של הכנסת, עו"ד נורית אלשטיין, וחשב הכנסת.

אבי בלשניקוב: אגב, הקמתי ועדה שמורכבת משלושה אנשים: היועצת המשפטית של הכנסת, חשב הכנסת, שמכהן כיושב-ראש הוועדה, ומירה פיירשטיין, מנהלת משאבי אנוש.

אבי בלשניקוב: שלושת האנשים האלה יושבים עם האנשים, דנים עם האנשים, והדבר שגורם לי לישון בשקט זה שהיום נורית אלשטיין היא היועצת המשפטית של הכנסת, אבל בעברה היא מנהלת המחלקה לסכסוכי עבודה בפרקליטות המדינה והיא שהיתה הרפרנטית הכי בכירה במשרד המשפטים מול נציבות שירות המדינה, ובכלל כל סוגיית עובדי המדינה ועובדי הציבור.

אבי בלשניקוב: לכן אני רגוע.

אבי בלשניקוב: רשות הדיבור אלייך.

נורית אלשטיין: אמר המנכ"ל, ובצדק, שאנחנו לא כפופים לכללי נציבות שירות המדינה אחד לאחד, אבל הכנסת רואה את עצמה וכך היא גם נוהגת, וזאת גם ההנחיה שלנו, מכפיפה את עצמה לנורמות הראויות שחלות בשירות המדינה.

נורית אלשטיין: זאת אומרת, הנושא הנורמטיבי כן נבחן, התרגום של אחד לאחד הוא כמובן נתון לשינויים בהתאם לצרכים הספציפיים של הכנסת לעומת מה שנוהג בשירות המדינה.

נורית אלשטיין: זאת הערה כללית, והיישום שלה בא לידי ביטוי בתוכנית הזאת.

נורית אלשטיין: הכנסת איננה מוסמכת להגדיל אחוזי פרישה, מכיוון שזה לא בידיה.

נורית אלשטיין: כי חוק שירות המדינה גמלאות חל גם על עובדי הכנסת, ולכן זה לא בידי הכנסת אלא בידי מנהל הגמלאות, ויש החלטת ממשלה בעניין הזה.

יעקב מרגי: זה סעיף קשוח.

נורית אלשטיין: נכון.

נורית אלשטיין: לפיכך יכולת הגמישות של הכנסת בהצעת תוכניות אטרקטיביות לעובדיה היא מראש מוגבלת.

נורית אלשטיין: יחד עם זאת, ואת זה כן חייבים להביא בחשבון, הכנסת היא שירות מוגדר ומוגבל, אין לה איגום כמו שיש במשרדי ממשלה בינם לבין עצמם, עם היכולת של העברה רוחבית של עובדים שכבר הזדקנו, נשחקו, רוצים להתחדש, רוצים לשנות בין משרדי ממשלה לבין עצמם.

נורית אלשטיין: הכנסת לא משתתפת במכרזים בין-משרדיים, כי היא לא עוד משרד ממשלתי.

נורית אלשטיין: ממילא זה משפיע גם על הכללים שחלים על הכנסת בקליטת עובדים, ובוודאי על הכללים שיחולו על הכנסת בעת סיום העסקתם של העובדים.

נורית אלשטיין: זאת אומרת, היכולת שלנו להתגמש ולהוציא מתחת ידינו תוכנית אטרקטיבית כדי לשפר את טיב השירות כאן בתוך הכנסת היא מראש מוגבלת, ואת זה אני אומרת גם בפזילה לצביקה.

נורית אלשטיין: אני לא רוצה לקרוא בכותרות: נעשה לכם חשבון.

נורית אלשטיין: צביקה מאוד אוהב להתעסק במספרים, והוא מקבל חדווה מיוחדת כשהוא מתעסק במספרים גדולים.

נורית אלשטיין: מדובר באנשים מסורים, שהשקיעו הרבה מאוד שנים בכנסת, הם עברו גיל מסוים.

נורית אלשטיין: לכנסת זה כדאי, ויש מצבים שלשני הצדדים זה כדאי, גם לכנסת וגם לעובדים.

נורית אלשטיין: ניסינו למצוא את נקודת האיזון איפה לכנסת ולעובד זה יהיה כדאי באופן שהתוכנית לא תישאר רק על הנייר, אלא היא גם תבוא לידי ביטוי ביישום שלה.

נורית אלשטיין: כי אם נציע תוכנית שרוב העובדים לא יקבלו אותה, לא עשינו ולא כלום.

נורית אלשטיין: הבאנו בחשבון את היכולת המוגבלת שלנו להציע עבודות אלטרנטיביות לאנשים שחצו גיל מסוים, נשחקו בעבודה והם מאוד יקרים לכנסת.

רוחמה אברהם-בלילא: אני מודה לגברתי היועצת המשפטית.

רוחמה אברהם-בלילא: נעבור לסקירה של החשב, בבקשה.

אבי לוי: הסעיף המרכזי בבקשה של היושבת-ראש הוא להעביר 10 מיליון שקלים מסעיף הרזרבה לצורך מימון התוכנית לפרישה מרצון.

אבי לוי: אגב, הרי אנחנו לא יודעים בדיוק כמה יפרשו ומה יהיה התמהיל של העובדים שיפרשו.

רוחמה אברהם-בלילא: לעד כמה עובדים ההערכה הזאת ניתנה?

אבי לוי: סדר גודל של 14 עובדים שכרגע התהליך הוא על הפרק.

אבי בלשניקוב: הסכום הזה הוא הערכה לכ-20 עובדים.

יעקב מרגי: כמה יש ברזרבה?

אבי לוי: בסעיף הרזרבה יש 12 מיליון שקלים.

אבי לוי: עיקרי התוכנית.

אבי לוי: יש שלושה-ארבעה מרכיבים לתוכנית הפרישה.

אבי לוי: האחד הוא מענק הסתגלות.

אבי לוי: מענק הסתגלות בנוי על-פי הוותק של העובד, והמשתנה השני הוא מהי תקופת העבודה שלו עד מועד הפרישה החוקי אילו היה ממשיך לעבוד.

אבי לוי: אם הוא פורש בגיל 60 ואמור לפרוש בגיל 67, הרי יש לו שבע שנים.

אבי לוי: התמריץ שניתן כאן, הוא ככל שאופק העבודה הוא ארוך יותר, כך יש לו יותר סיכוי להגיע למקסימום חודשי ההסתגלות שעל-פי הנוסחה שגלומה בתוכנית הוא לא יותר מ-18 חודשי הסתגלות.

אבי לוי: אגב, התמריץ הזה לגבי אלה שיש להם אופק ארוך קיים גם בתוכניות של נציבות שירות המדינה, שזה על אותו בסיס: ככל שאתה צעיר יותר כך מתמרצים יותר.

יעקב מרגי: אבל שם הגבילו את 18 חודשי ההסתגלות.

אבי בלשניקוב: ראוי לזכור שיש הסקטור של נציבות שירות המדינה, קרי עובדי המדינה, ויש גם גופים נסמכים כמו מע"צ, כמו רשות השידור, יחידות הסמך, שכל התוכניות האלה הן יותר מאשר נציבות שירות המדינה באישור נציבות שירות המדינה, כי הם צריכים את האישור של נציבות שירות המדינה.

אבי לוי: המרכיב השני הוא מענק פרישה מיוחד, שהוא מותנה בגיל של העובד.

אבי לוי: שוב, ככל שצעירים יותר מקבלים את המקסימום.

אבי לוי: המענק בסעיף הזה נע בין 80,000 שקלים ל-120,000 שקלים, בשלוש רמות לפי שלוש קבוצות גיל.

אבי לוי: הסעיף השלישי הוא דרגת הפרישה.

אבי לוי: דרגת הפרישה יכולה להיות מדרגה אחת עד שתי דרגות מקסימום, וזה מותנה בוותק של העובד.

אבי לוי: כלומר, מי שוותיק מ-18 שנים ומעלה מקבל שתי דרגות.

יעקב מרגי: לא משנה כמה הוא שהה בדרגה האחרונה?

אבי לוי: לא.

אבי לוי: לעניין דרגות הפרישה יש הסדר אחר בשירות המדינה, אבל פה זה הפונקציה של הוותק.

אבי לוי: זו, אגב, בקשה של הנציבות, שבכל זאת נכניס את המשתנה של הוותק לנושא הזה של דרגת הפרישה.

אבי לוי: הסעיף האחרון, שהוא פחות משמעותי מבחינת העלויות, מדובר במענק של לימודים והשתלמות בסכום של 10,000 שקלים לכל עובד שפורש, לצורך הסבה מקצועית.

אבי לוי: זה סכום לא גדול יחסית.

רוחמה אברהם-בלילא: חד פעמי?

אבי לוי: כן, בוודאי.

אבי לוי: הנחת היסוד שלנו היא המדיניות של המנכ"ל שלא לקלוט עובדים במקום אלה שפורשים, צריך יהיה להסתדר במאגר כוח האדם הקיים, ועל-פי זה בנינו את המודל הכלכלי.

אבי לוי: במהלך 2007, לקראת הרבעון האחרון, כשנקבל את עניין הוועדות, כמובן שזה יצריך גידול בכוח האדם, זה הרי גידול פיסי של המערכת וצריך יהיה לתת לזה מענה.

אבי לוי: אין לזה קשר בין תוכנית הפרישה הזאת לבין מה שיקרה בעתיד.

רוחמה אברהם-בלילא: התוכנית הזאת היא לגבי 20 האנשים שאתם רוצים להוציא במהלך החודשים הקרובים?

אבי לוי: כן.

אבי לוי: לגבי אלה המדיניות היא לא לקלוט במקומם.

אבי לוי: בהנחה הזאת, ועל-פי מודל שבנינו, לקחנו ממוצע של גילאי הפרישה.

אבי בלשניקוב: שלא יהיו אי הבנות, אין לי שום כוונה לקלוט עובדים חדשים עם המעבר לאגף החדש.

אבי בלשניקוב: לכנסת יש מספיק כוח אדם שאפשר לעשות בו ניידות עובדים.

יעקב מרגי: הניידות היא דבר מבורך.

אבי בלשניקוב: נכון, אנחנו עוברים לבניין חדש, יהיו צרכים, אבל אין לי שום כוונה לקלוט כוח אדם נוסף, נקודה.

אבי לוי: על-פי המודל הזה, שהוא אקראי, כי אלה עובדים שפנו, לקחנו את 14 העובדים האלה, בנינו ממוצע גיל, 58 – תשע שנים לפרישה למעשה, עד גיל 67.

אבי לוי: לקחנו שכר פנסיוני ממוצע, לקחנו כמובן ערכים נוכחיים של תקבולים שהעובד הזה היה אמור לקבל.

אבי לוי: מנגד המדינה משלמת 70% פנסיה או סדר גודל של ממוצע של 61% פנסיה.

אבי לוי: לקחנו את הפערים האלה, הורדנו את הנושא של החזקת רכב, שלא ישולם למי שפורש.

אבי לוי: את כל אלה כינסנו להערכה מה הרווח הכספי, סדר גודל של עובד שפורש שלא מקבלים במקומו עובד אחר.

אבי לוי: לתשע השנים האלה יש ערך נוכחי של כ-800,000 שקלים חיסכון לעובד.

אבי לוי: במלים אחרות, אם אני לוקח עשרה פורשים, אני יכול להחזיר את ההשקעה תוך שנה.

אבי לוי: כמובן שהכול מבוסס על ממוצעים ובסופו של דבר יהיה חישוב מדויק.

רוחמה אברהם-בלילא: ברגע שיהיה החישוב המדויק אני מבקשת להעביר אותו לוועדה שוב.

אבי לוי: מעבר לחישובים הכלכליים האלה, צריך לזכור שיש דברים שאינם מדידים מבחינה כספית.

אבי לוי: למשל כשמחליפים עובד שהוא כבר עייף ועברו הרבה שנים בעובד רענן, אתה מקבל תפוקות אחרות וגם נערך נכון יותר.

רוחמה אברהם-בלילא: גם רמת הניידות היא שונה.

אבי בלשניקוב: גם רמת השכר שונה.

אבי לוי: זה נלקח בחשבון בחישוב הכלכלי.

רוחמה אברהם-בלילא: אבל עובד בשנתו הראשונה לא מקבל את אותו שכר של עובד ותיק.

אבי לוי: זה נלקח בחישוב הכלכלי, כך שזה דבר שצריך להביא אותו בחשבון.

אבי לוי: לסעיפים האחרים, הסעיף הראשון מדבר על 20,000 שקלים להשתתפות בהוצאות משפטיות של חברי כנסת.

אבי לוי: לכתחילה לא תקצבנו את הסעיף הזה ב-2006, כי גם לא ידענו מה צפוי.

אבי לוי: אולי קיווינו שלא יהיה בכלל צורך.

אבי לוי: אבל היה צורך ויש צורך מסוים של כ-20,000 שקלים עד סוף השנה.

אבי לוי: הסעיף השלישי, להעביר למיגון גג המליאה חמישה מיליון שקלים.

אבי לוי: הסעיף הזה תוקצב ב-2005 בסדר גודל של 4.5 מיליון שקלים, ובתחילת שנה, כאשר ביקשנו העברת עודפים, לא כללנו את זה במתכוון, כי עדיין לא היה ברור אם אכן הפרויקט הזה ייצא לפועל.

אבי לוי: לאחר שהגורמים המקצועיים ישבו שוב, גם אצל יושבת-ראש הכנסת, על פניו נראה כסביר שיהיה צורך לממש את הפרויקט הזה.

אבי לוי: אין עדיין החלטה סופית, אבל אנחנו בכל זאת מבקשים להעביר את העודף הזה שנוצר לפרויקט הזה, אם אכן ימומש.

רוחמה אברהם-בלילא: ברמה הבטיחותית אין הנחיה שאומרת שצריך לעשות את הפרויקט הזה באופן מיידי?

אבי בלשניקוב: אנחנו נמצאים בשיג ושיח עם גורמי הביטחון השונים בעניין מיגון הכנסת במסגרת השוטף הרגיל, ואנחנו פה בשיתוף פעולה מלא גם עם פיקוד העורף וגם עם ועדות שהוקמו בעבר על-ידי יושב-ראש הכנסת הקודם, האחים יתום וקצין הכנסת.

אבי בלשניקוב: כיוון שסוגיית המיגון היום היא סוגיה חמה, יכולים לטעון ששם לא ממגנים ופה ממגנים.

יעקב מרגי: היום היה דיון בוועדת הכספים על השלמת המיגון בעוטף עזה.

אבי בלשניקוב: זה לא נושא חדש, זה לא סעיף חדש, זאת העברה תקציבית מתבקשת.

אבי בלשניקוב: אין כרגע שום תוכנית לממש את הכסף הזה.

אבי בלשניקוב: אם עד סוף השנה אני לא מעביר את הכסף, אני צריך לדרוש את הכסף הזה לאחר מכן.

אבי לוי: לעניין הפרישה, החישובים מתייחסים לעלויות הישירות.

אבי לוי: יש עלויות שממילא היו מתקיימות אם אדם היה פורש בגיל הפרישה.

אבי לוי: למשל, יש מענק בעבור שירות מעל 35 שנה, או פדיון חופשה על-פי החוק.

אבי לוי: אלה דברים שהם לא עלות ישירה של התוכנית הזאת.

אבי בלשניקוב: החשב הכללי הציג במסגרת התוכנית את סוגיית שתי דרגות הפרישה.

אבי בלשניקוב: אני הוצאתי הנחיה, עם התמנותי למנכ"ל הכנסת, שכיוון שאני מקרב את הכנסת לתקשי"ר, ביטלתי את הנושא של שתי דרגות.

אבי בלשניקוב: עד שהגעתי עובד כנסת שפרש, בלי שום קשר לתוכנית פרישה כזאת או אחרת, קיבל שתי דרגות.

אבי בלשניקוב: ביטלתי את הנוהג שהיה קיים פה הרבה מאוד שנים, וכרגע, במסגרת תוכנית הפרישה, אני מאפשר את זה.

אבי בלשניקוב: לכן יש הרבה עובדים שטוענים מה המיוחד פה, הרי עד עכשיו את שתי הדרגות הם היו מקבלים בלי שום קשר לתוכנית פרישה.

אבי בלשניקוב: זאת הזדמנות אחרונה לעובדים עד ה-31 בדצמבר ליהנות מהסוגיה הזאת, כי אחרת זה כבר לא יהיה קיים, והודעתי שאחרי ה-31 בדצמבר הסוגיה הזאת לא תהיה קיימת יותר ולא תינתן אפשרות לעובדים להצטרף לתוכנית.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה על הסקירה המפורטת כפי שהיא צריכה להיות מוצגת לחברי הוועדה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני חושבת שעצם אימוץ התוכנית של ההתייעלות ושל כל הראייה מחדש לגבי המבנה של הכנסת, התפקוד של הכנסת, כולל ניידות של עובדים, הוא מבורך בעיני.

רוחמה אברהם-בלילא: אני יכולה לדבר גם בשמו של חבר הכנסת מרגי.

רוחמה אברהם-בלילא: תמשיכו להתנהל בצורה הזאת תחת ההנחיות של ייעוץ משפטי, תחת בחינת הגורמים האחרים, מה קורה מחוץ למבנה הכנסת ואיך אנחנו לא בולטים ולא נותנים הטבות מעבר למה שקיים, אלא גם כנסת ישראל מתאימה את עצמה ואפילו דואגת לכך שאנשיה יקבלו אפילו פחות משאר המשרדים השונים.

יעקב מרגי: כמי שבעבר היה חשב שכר בגוף בכיר באחת מיחידות הסמך של משרד ראש הממשלה, אני יכול להעיד שהנקודות שהועלו בתוכנית הפרישה הן לא חריגות, הן קיימות כבר שנים רבות, הן בחודשי ההסתגלות, הן בדרגות פרישה ומענקי לימודים.

יעקב מרגי: אני מוסיף את ברכתי לא רק בנושא תוכנית הפרישה, אלא בכל ההתנהלות סביב החזקת הבניין, האווירה שיש בבניין.

יעקב מרגי: אין ספק שזה מוסיף לתדמיתה של הכנסת ואפילו לעובדי הכנסת.

יעקב מרגי: יותר כיף, ואתה שומע את זה מהם.

יעקב מרגי: כיף להם, הם עובדים יותר.

יעקב מרגי: האווירה מדברת בעד עצמה, ותמשיכו כך.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.

רוחמה אברהם-בלילא: אני עוברת להצבעה.

רוחמה אברהם-בלילא: מי בעד ההעברה?

רוחמה אברהם-בלילא: מי נגד?

רוחמה אברהם-בלילא: ה צ ב ע ה בעד – 2 נגד – אין נמנעים – אין ההעברה אושרה פה אחד.

רוחמה אברהם-בלילא: תודה רבה.