ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 112, 2006-11-27 11:30

משה כחלון: בוקר טוב.

משה כחלון: אני פותח את ישיבת ועדת הכלכלה.

משה כחלון: על סדר היום הצעת חוק הגנת הצרכן (תיקון – עסקה לתקופה קצובה ומשלוח חשבוניות), התשס"ו-2006 של חברת הכנסת אורית נוקד.

משה כחלון: ב-25 באוקטובר, לפני כחודש, התחלנו לקרוא את סעיף 13א(ה).

משה כחלון: לא אחזור על הדיון כי הכול מופיע בפרוטוקולים.

משה כחלון: היועצת המשפטית של הוועדה הכינה תיקון והייתי מבקש ממנה להתייחס אליו.

אתי בנדלר: סעיף 13א החדש המוצע כסעיף חדש בחוק הגנת הצרכן דן בעסקה לתקופה קצובה והוא מכיל מספר הוראות שמתייחסות לנושאים שונים בעסקה לתקופה קצובה.

אתי בנדלר: סעיף קטן (ה) שבו, בנוסח שהיה בפני חברי הוועדה בישיבה הקודמת, עכשיו הוא סעיף קטן (ו) והוא סעיף הגדרות שהן רלוונטיות לצורכי אותו סעיף, ולפיכך התחלנו דווקא בקריאת אותו סעיף קטן בישיבה הקודמת.

אתי בנדלר: לאור הערות והחלטות שקיבלה הוועדה בישיבה הקודמת הכנתי נוסח מתוקן ולכן אני מציעה אולי בראשית דבריי להפנות שוב לסעיף קטן (ו), לסעיף ההגדרות, ואני אצביע על התיקונים שערכתי בהתאם להחלטת הוועדה.

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ו) יש שלוש הגדרות: מועד סיום העסקה או התחייבות.

אתי בנדלר: עסקה לתקופה קצובה.

אתי בנדלר: תקופת ההודעה.

אתי בנדלר: אני אתחיל בהגדרת עסקה לתקופה קצובה, וזאת כדי שנבין במה הצעות החוק הזאת עוסקת.

אתי בנדלר: עסקה לתקופה קצובה, כל אחת מאלה: (1) עסקה לתקופה קצובה להספקת טובין או שירותים.

אתי בנדלר: בנוסח הקודם שהיה בפני הוועדה היה כתוב:

אתי בנדלר: לתקופה העולה על שישה חודשים ובהתאם להחלטת הוועדה, המלים האלו נמחקו.

אתי בנדלר: (2) עסקה שבה משולם מחיר מוזל או ניתנת הטבה אחרת לתקופה קצובה, בין אם העסקה עצמה היא לתקופה בלתי קצובה ובין אם היא לתקופה קצובה.

אתי בנדלר: גם כאן בסוף נאמר "העולה על שישה חודשים" וזה נמחק.

אתי בנדלר: בפסקה (3) דנו בשתי עסקאות הקשורות אחת לשנייה, או המושפעות אחת מהשנייה.

אתי בנדלר: כשאנחנו מדברים על עסקה לתקופה קצובה, אנחנו מדברים על כך שהעסקה נמשכת תקופה קצובה.

אתי בנדלר: זה לא שהתשלומים בגין עסקה שהושלמה נמשכים מספר חודשים.

אתי בנדלר: כך למשל, אם מישהו קנה מקרר לצורך העניין שהוא עולה 10,000 שקלים, הוא יכול לשלם את המחיר בתשלום אחד, הוא יכול לשלם את זה בתשלום לשיעורים, מה שנקרא מחיר לשיעורים ובלשון המשפטית של חוק הגנת הצרכן, אבל לא בזה הוועדה דנה.

אתי בנדלר: הוועדה דנה בכך שאני מקבלת טובין במשך תקופה קצובה בעסקה נמשכת או שירותים במשך תקופה כזאת, ורק באלה אנחנו דנים.

אתי בנדלר: ישנן עסקאות, למשל העסקאות הטיפוסיות ביותר בעניין הזה אלה הן עסקאות הסלולר, שם כביכול מוערכות שתי עסקאות נפרדות: עסקה אחת לרכישת מכשיר שמשולם במחיר לשיעורין, 36 חודשים, 24 חודשים או אמרו לי שיש מקומות שאפשר גם לשלם במזומן, ועסקה לשירותי הטלפוניה, וכביכול מדובר בשתי עסקאות נפרדות.

אתי בנדלר: יתכן שהמחיר המשולם בעסקה אחת מושפע מהמחיר המשולם בעסקה האחרת.

אתי בנדלר: כך לדוגמה, אם אני משלמת ב-36 תשלומים עבור המכשיר, מזכים אותי בזמן אוויר בעסקה לקבלת שירותי הטלפוניה.

אתי בנדלר: עכשיו, על רקע ההסברים האלה, אני קוראת לכם את הפסקה השלישית שבהגדרה של עסקה לתקופה קצובה: (3) עסקה הקשורה לעסקה אחרת, באופן שהמחיר המשולם עבור רכישת טובין או שירותים בעסקה אחת מושפע, לתקופה קצובה, מהמחיר המשולם בעסקה האחרת, או משפיע עליו.

אתי בנדלר: אלה שלושת סוגי העסקאות שכאמור ההגדרות שלהן תוקנו בהתאם להחלטות הוועדה.

אתי בנדלר: אני עוברת להגדרת מועד סיום העסקה או ההתחייבות ולמעשה כאן לא היו שום שינויים לעומת הישיבה הקודמת.

יצחק וקנין: מה הסיבה שביטלו את שישה חודשים?

אתי בנדלר: הסיבה שביטלו את ששת החודשים הייתה בעקבות הערות נציגי הממשלה שטענו שהתוספת הזאת העולה על שישה חודשים מרעה את מצב הצרכן לעומת מצבו היום.

אתי בנדלר: כאן אני מציעה לשמוע את נציגי הממשלה.

רוברט אילטוב: מה קורה עם נותני השירות שיש להם מחיר קבוע וידוע לכולם?

אתי בנדלר: אנחנו נגיע לזה.

אתי בנדלר: אנחנו קודם כל בסעיף ההגדרות.

אתי בנדלר: אחר כך, כשנקבע את ההוראות החלות על סוגי העסקאות השונות, מה בעצם חברת הכנסת נוקד מבקשת לקבוע בהצעה שלה ואיזה חריגים יחולו, יש לזה תשובה מפורטת.

רוני נויבאור: הסיבה שהייתה התנגדות של הממשלה בעיקרון לששת החודשים הייתה שההצעה הזו תרוקן מתוכן ברגע שייקבע בה מועד של שישה חודשים.

רוני נויבאור: אם תקבע שבועיים, העסקות יהיו לשבועיים, אם תקבע לחודש, העסקות יהיו לחודש.

רוני נויבאור: תמיד ישחקו בסופו של דבר על הגבול שאתה קובע.

רוני נויבאור: הם יבואו ויאמרו שהם רוצים רישיון על השבועיים ואוטומטית יעלו את המחיר.

רוני נויבאור: הרציונאל היה שכאשר אתה מציע את העסקה הזאת ואתה לא מפרט את כל הנתונים שלה מלכתחילה, אתה לא אומר שהעסקה היא לחודש ואחרי חודש תשלמו כך וכך, אין סיבה להגן על תקופה מסוימת.

רוני נויבאור: הרציונאל שלנו הוא שבאופן עקרוני אתה צריך לבוא לצרכן ולספר לו את כל הפרטים.

רוני נויבאור: לומר לו שבהתחלה המחיר שהוא ישלם הוא שמונים, אחרי חודש ישלם תשעים, אחרי חודשיים מאה וכולי.

רוני נויבאור: הצרכן צריך לדעת את זה במועד ההתקשרות.

רוני נויבאור: אם אני אומר חודש, שאני מחילה את זה על עסקאות אבל לא על מבצעים של חודש, העוסקים יקבעו שהמבצע שהם נותנים הוא ל-29 ימים.

רוני נויבאור: התקופה של שישה חודשים זו תקופה ארוכה.

משה כחלון: מה לא טוב בזה?

רוני נויבאור: הרציונאל בסופו של דבר הוא להתגבר על הבעיה שהעוסקים באים אל הצרכנים.

משה כחלון: הרציונאל שלך או של המציעה?

רוני נויבאור: של המציעה.

רוני נויבאור: זה מה שאנחנו הבנו.

אורית נוקד: זה היה בעיקר לקראת סיום התקופה.

רוני נויבאור: שבהינתן הודעה, אנשים ידעו שלא ניתן להאריך אוטומטית.

רוני נויבאור: זה היה הרציונאל של ההצעה, שלא תהיה התקשרות אוטומטית.

יעקב מרגי: בוועדת שרים לענייני חקיקה הסכימו לקבל את הצעת החוק על אף שנאמר שם שישה חודשים.

יעקב מרגי: זה צוין בפרוטוקול.

רוני נויבאור: נחזיר את זה לוועדת שרים.

יעקב מרגי: בהצעת החוק המקורית היה שישה חודשים?

רוני נויבאור: לא.

רוני נויבאור: הרציונאל באופן עקרוני היה שאנחנו אומרים שלא צריך לקבוע תקופה.

רוני נויבאור: העוסק צריך לפרט את כל הנתונים.

רוני נויבאור: אם אתה מפרט את כל הנתונים מלכתחילה, אתה בסדר, אתה משוחרר מההצעה.

משה כחלון: מה זאת אומרת כל הנתונים?

רוני נויבאור: את כל הנתונים, כלומר, המחיר.

רוני נויבאור: אם אתה רוצה לקנות אצלי עיתון מסוים, העיתון הזה עולה לך במשך שלושה חודשים עשרה שקלים ויותר מאוחר נגבה ממך שלושים שקלים בחודש.

רוני נויבאור: את זה הוא צריך לומר בהתחלה.

משה כחלון: מי שאומר את זה, זה לא חל עליו?

רוני נויבאור: זה לא חל עליו.

אורית נוקד: אני רוצה להציע הצעה לסדר.

אורית נוקד: אני מציעה שנדון קודם בסעיפים האחרים שבחוק, בהוראות עצמן, ואחר כך נחזור לדון בשאלה של חצי שנה או לא.

אורית נוקד: יכול מאוד להיות שהחריגים שנמצאים שם יראו שזה מייתר את הדיון.

אורית נוקד: יכול להיות שלא יהיה צורך ונישאר עם הנוסח הזה.

משה כחלון: הצעתך התקבלה.

משה כחלון: אתי בנדלר: אני אקרא עוד הגדרה אחת, לא לצורך דיון, אבל כיוון שמשתמשים בהגדרה הזאת מיד לאחר מכן.

משה כחלון: ההגדרה האחרונה באותו סעיף קטן (3) היא תקופת ההודעה: "תקופת ההודעה" – התקופה החלה בין שישים הימים שלפני מועד סיום העסקה או ההתחייבות, לבין שלושים הימים שלפני אותו מועד.

משה כחלון: אני חוזרת לסעיף קטן (א): 1.

משה כחלון: בחוק הגנת הצרכן, התשמ"א-1981, אחרי סעיף 13 יבוא: 13א.

משה כחלון: "עסקה לתקופה קצובה" - (א) בעסקה לתקופה קצובה, שבה מחייב עוסק חשבון של צרכן בתשלומים לפי הרשאה לחיוב חשבונו, או לפי הרשאה לחיוב כרטיס האשראי שלו כהגדרתו בחוק כרטיסי חיוב, התשמ"ו-1986, יודיע העוסק לצרכן, במהלך תקופת ההודעה, על מועד סיום העסקה או ההתחייבות.

משה כחלון: מועד סיום העסקה או ההתחייבות ופירוט מספר התשלומים שעל הצרכן לשלם עד למועד סיום העסקה או ההתחייבות ייכללו גם בכל אחד מאלה: (1) בחוזה, אם קיים חוזה בכתב, או במסמך לפי הוראות סעיף 14ג.

משה כחלון: (2) בכל חשבונית, קבלה או הודעת תשלום, הנשלחת לצרכן, ובלבד שאם נשלחת לצרכן אחת מאלה יותר מאשר פעם בחודש, תחול הוראה זו אחת לחודש בלבד.

משה כחלון: מדובר רק בעסקות כאמור לתקופה קצובה שבהן מחייבים את חשבון הצרכן בהוראת קבע ישר לחשבון הבנק או בהוראת קבע באמצעות כרטיס האשראי.

משה כחלון: במקרה כזה ההצעה אומרת שהעוסק יודיע לצרכן במהלך תקופת ההודעה – בין שלושים ושישים ימים לפני סיום התקופה הקצובה – שידע שהוא עומד לסיים את תקופת ההתחייבות שלו.

משה כחלון: לגבי סעיף קטן (1), חוזה בכתב, זה מסמך שמחייב גילוי נאות בסוג מסוים של עסקאות לפי חוק הגנת הצרכן.

משה כחלון: לגבי סעיף קטן (2), צרכן אמור לדעת מתי מסתיימת תקופת העסקה לתקופה קצובה.

יצחק וקנין: מה הרציונאל למסור לו הודעה חודש ימים לפני סיום התקופה?

יצחק וקנין: איזה היגיון יש בזה?

יצחק וקנין: אני הולך לקנות מכשיר מסוים, ולא משנה איזה מכשיר, חודש ימים זו תקופה קצרה שאני יודע מה אני עושה, ולכן אני שואל למה אני צריך לקבל הודעה על כך?

אתי בנדלר: זו תהיה עסקה חד-פעמית.

אתי בנדלר: קניתי מקרר, השלמתי את העסקה בעניין הזה.

אתי בנדלר: זה שאני משלמת במספר תשלומים, העסקה איננה מתמשכת.

אתי בנדלר: זה לא חל בכלל.

אתי בנדלר: מדובר כאן על התקשרות מתמשכת ולא על תשלומים נמשכים.

אתי בנדלר: מדובר על כך שעצם ההתקשרות היא עסקה נמשכת.

אתי בנדלר: אני מקבלת מדי יום עיתון או ירחון או שירותי טלפוניה נמשכים או חברות בחדר כושר וכולי.

יואל חסון: זה התחיל במחיר אחיד.

אתי בנדלר: אני עושה מנוי בחדר כושר לשנה, ואז בתום שנה אני רואה שממשיכים לחייב אותי כי מסתבר שבאותיות הקטנות באיזשהו מקום היה כתוב שאם אני לא מודיעה בתום השנה על זה שאני רוצה להפסיק, אז ההתקשרות נמשכת מאליה.

אתי בנדלר: זו עסקה מאוד רווחת בשוק.

עמנואל וייזר: סעיף 13ב(א) מדבר על משלוח חשבוניות אחת לשישה חודשים לפחות.

עמנואל וייזר: לכן יכול להיות שכאן, בסעיף קטן (2), במקום "בכל חשבונות" לציין את זה, צריך לרשום שבכל עת בה נשלחת חשבונית אל הלקוח.

עמנואל וייזר: אחרת אחת לשישה חודשים הוא יקבל שש חשבוניות שיהיו כתוב עליהן תאריכים אחרים.

אתי בנדלר: סעיף 13(ב) מעוגן בכל סוגי העסקאות במשק והוא איננו קשור לעניין.

אתי בנדלר: הסעיף הזה איננו מחייב לשלוח שום דבר.

אתי בנדלר: הוא רק אומר שאם אתה שולח, תציין.

עמנואל וייזר: הסעיף הזה מדבר על כל חשבונית שנשלחת.

אתי בנדלר: נכון.

עמנואל וייזר: נשלח אחת לחצי שנה קובץ של חשבוניות.

אתי בנדלר: בינתיים לא.

אתי בנדלר: אולי לא יתקבל סעיף 13ב?

עמנואל וייזר: אם כן, נחזור לזה אחר כך.

יעקב מרגי: לגבי עסקה מתמשכת, מי שממלא את טופס הוראת הקבע כותב ממתי ועד מתי.

יעקב מרגי: בכל טופס הוראת קבע שנותן הבנק, כתוב ממתי ועד מתי.

יעקב מרגי: במקום לחוקק חוק שיסבך את כל בעלי העסקים במדינה, צריך לתקן.

יעקב מרגי: אני מציע שהמגבלה תהיה על טופס הוראת הקבע.

יעקב מרגי: אם אני ספק שירות ונתנו לי הוראת קבע שהיא מינואר עד דצמבר והמשכתי אותה, אני העבריין.

משה כחלון: אתה כלקוח?

יעקב מרגי: אני כספק שירות.

יעקב מרגי: לא יתכן שאני אשגע את כל המדינה ובמשך חודש דצמבר יצטרכו לבדוק למי ממשיכה הוראת הקבע ולמי מפסיקה.

יעקב מרגי: ברגע שאתה נותן לי הוראת קבע מוגבלת לתאריך מסוים, הבנק לא יוכל לגבות יותר.

יעקב מרגי: הוראת קבע שהיא לא מוגבלת, היא מופעלת ואז לא צריך לתת תזכורת.

קריאה: אפשר לעשות הוראה לחיוב חשבון.

יעקב מרגי: למה לשגע את כל המשק בחוק?

יעקב מרגי: מישהו מיושבי הוועדה בדק כמה הוראות קבע מתגלגלות במשק?

יהודה אבידן: ברגע שאני חותם על הוראת קבע והלקוח יודע שהוא חותם על 12 חודשים, יש אפשרות להארכה.

יהודה אבידן: כל עוד הוא מקבל את העיתון, הוא רואה את המוצר, הוא מתאים לו והוא לא מפסיק, אנחנו לא רואים בזה שום בעיה.

יהודה אבידן: אחרי שנה לומר שזה נפסק ועומדים לחדש לו את המנוי, זה לא מוצר שהמחירים שלו משתנים ואני כל הזמן צריך לעדכן אותו.

יהודה אבידן: אם בגוף הוראת הקבע או בגוף העסקה הטלפונית - ולאחר מכן החוזה שאני שולח לו - נאמר מפורשות שהחוזה אמנם ל-12 חודשים, אבל במידה והוא נהנה ומרוצה, הוא יכול להאריך.

יהודה אבידן: דרך אגב, הוא יכול להפסיק גם אחרי חודשיים.

קריאה: זה נכון לגבי עיתון, אבל לא נכון לגבי דברים אחרים.

יהודה אבידן: כאמור, בסעיף 13א(2) אנחנו מבקשים להוסיף "ככל שנשלחת לצרכן".

איילת כהן מעגן: לגבי סעיף 13א(א).

איילת כהן מעגן: הסעיף חל על כל עסקה, בין אם אחר כך יוחלט לקבוע תקופת מנוי או לא לקבוע תקופת מנוי.

איילת כהן מעגן: בסיפא של סעיף קטן (א) מתבקש פירוט מספר התשלומים שעל הצרכן.

איילת כהן מעגן: ככל שמדובר בעסקת תשלומים שפרוסה, כאשר הוא קנה באמת מכשיר ויש לו מספר תשלומים לשלם, זה בסדר.

איילת כהן מעגן: ככל שמדובר בעסקה כדוגמת שיחה מזוהה בארבעה חודשים הנחה – זה לא רק שאני צריכה להודיע לו מתי מתחילה ומסתיימת, ולהודיע את זה בכל חשבון, שאת זה אנחנו מסוגלים לעשות, אני צריכה גם לספור לו כמה חודשים עוד נשארו לו - אני לא חושבת שזו הייתה הכוונה, אבל זה מה שעולה מן הנוסח - כאשר כל חודש הוא משלם.

איילת כהן מעגן: שוב, זה לא תשלום שנשאר לו אלא זה כמה חודשים עוד יש לו.

איילת כהן מעגן: מבחינת המערכות שלנו, באופן אמיתי לחלוטין, אין לנו נתון כזה והמערכות לא מזהות אותו.

איילת כהן מעגן: הן יכולות לכתוב מהו תאריך הסיום, אבל אם אנחנו עכשיו בינואר וזה יהיה עד אפריל, לספור שזה ארבעה חודשים, את זה גם הצרכן יודע לעשות לבד.

איילת כהן מעגן: אנחנו נכתוב את מועד הסיום, אבל לא נפרט את מספר התשלומים שנותרו משום שזה לא מספר תשלומים שנותרו אלא זאת בעצם עסקה שכל חודש משלמים עבורה.

אתי בנדלר: מה שאת מציעה זה למחוק את המלים "פירוט מספר התשלומים שעל הצרכן".

איילת כהן מעגן: כן.

איילת כהן מעגן: אני מאוד מבקשת לעשות זאת כדי שנוכל לעמוד בהוראות החוק.

אתי בנדלר: את מציעה להסתפק בכך שבמסמכים האלה שנשלחים לצרכן יהיה מפורט רק מועד סיום העסקה.

איילת כהן מעגן: כן.

אתי בנדלר: או שיכתבו את מועד סיום העסקה או שיכתבו שהוא שילם חמישה תשלומים מתוך 24 תשלומים.

איתמר ברטוב: מועד סיום העסקה חייב להיות.

משה כחלון: המציעה מסכימה לכך.

ינון אנגל: תראו לאיזה אבסורד החוק הזה מגיע ואני מתייחס לאורך התקופה.

ינון אנגל: בואו נאמר ש"ידיעות אחרונות" נותן הנחה לחודש אחד, עיתון "הארץ" נותן הנחה לחודשיים.

משה כחלון: אנחנו נגיע לשם.

משה כחלון: כרגע אנחנו לא ש ם.

אתי בנדלר: כיוון שלא יושב כאן אף נציג של חדר כושר, אז לא זו העסקה עליה אנחנו מדברים.

עינת ברכה: אני חושבת שיש חשיבות לנושא של מספר התשלומים שנדע עליו.

עינת ברכה: בכל מקרה חשוב שיהיה מועד התשלום האחרון.

משה כחלון: אם נאמר שהמבצע יסתיים בדצמבר, מן הסתם המועד האחרון הוא דצמבר.

משה כחלון: פירוט התשלומים לא יהיה, אבל יהיה מועד סיום העסקה.

אתי בנדלר: (ב) לתנאי בחוזה הקובע כי ההתקשרות בין הצדדים תימשך לאחר מועד סיום העסקה או ההתחייבות, לא יהיה תוקף, ויראו כאילו נקבע בחוזה, שהוא יתבטל בתום אותם תקופה.

אתי בנדלר: אלה האותיות הקטנות.

אתי בנדלר: אם אתה עושה מנוי לחדר כושר לשנה, אם כתוב בחוזה באיזשהו מקום באותיות הקטנות שבתום אותה השנה החוזה יתחדש מאליו, לא יהיה לזה תוקף והחוזה יתבטל בתום השנה.

אתי בנדלר: אם אני עושה התקשרות לשנה, מדובר בזה שההתקשרות היא לשנה ושלא יחביאו לך דברים באותיות קטנות.

יואל חסון: אם תגיד לי שזה לא חל על העיתונים, אין בעיה, אבל אם זה חל, זה משהו אחר.

יואל חסון: אומרים כאן שהחברות יוכלו להמשיך לכתוב מה שהן רוצות באותיות הקטנות, אבל החוק עושה את זה למעשה למיותר.

יואל חסון: אם זה כך, למה לא לגרום לכך שהחברות יכתבו את זה?

אתי בנדלר: ואם הן כתבו את זה, מה יקרה?

אתי בנדלר: עכשיו זו התוצאה המשפטית של זה.

אתי בנדלר: אני אומרת שיכתבו מה שהן רוצות כי אין לזה תוקף.

אתי בנדלר: אחר כך יש את החריגים.

זאב פרידמן: כדאי שנבין על מה מדובר.

זאב פרידמן: הדרך שבה פועלים חלק מבתי העסק הוא שפשוט מחתימים אותנו על סעיף כזה ולא מחתימים אותנו בדרך של עיתונים שאם נגמרה תקופת העיתון, יוסיפו לך עוד חודש אחד.

זאב פרידמן: באים ואומרים לאדם שנגמרה התקופה, אתה קשור לאותה תקופה או לתקופה ארוכה יותר, ואז האדם לא היה ערני מספיק, חלף יום אחד מהמועד שבו נקבע שהוא יכול לתת הודעה על הפסקת העסקה, והוא מוצא את עצמו קשור לשנה נוספת או לשנתיים נוספות.

זאב פרידמן: אני מדבר לא רק על עיתונים אלא על קשישים שנתקעים עם עסקאות.

יואל חסון: אם החברה המשיכה, האזרח יכול לומר שהוא עבר על החוק ושיחזירו לו את הכסף?

זאב פרידמן: אין הסכם.

זאב פרידמן: לחברה אין שום בסיס לחייב את חשבוני.

עמנואל וייזר: בתשובה לחבר הכנסת חסון, לדעתי יש צורך בסעיף קטן (ב)(1) בגלל מה שמופיע בסוף הצעת החוק.

עמנואל וייזר: ישנם חוזים והתקשרויות שהיום זה מופיע בהם.

עמנואל וייזר: אני לא יודע אם זה נבדק או לא, אבל יכול להיות שלחוק הזה עלולה להיות השפעה על נושא של שכירות במיוחד בדירות, מקרקעין ודברים כאלה, כאשר הרבה פעמים בחוזים נקבע שהם יתחדשו אלא אם כן אחד הצדדים יודיע שהוא לא רוצה לחדש את החוזה.

משה כחלון: יש לכם תשובה לגבי האופציה שמעלה עורך-דין וייזר?

אתי בנדלר: להערכתי הנושא הזה ייפתר בסעיף החריגים.

אתי בנדלר: כדאי שנתקדם לעבר נושא החריגים כי בכל חוזי המקרקעין, כאשר יש לך אופציה בעניין הזה, יש לך גם את המחיר שיחול בתקופת האופציה.

אתי בנדלר: בדרך כלל נאמר שבתקופת ההארכה יחולו תנאי החוזה המקורי, או שמעלים בעשרה אחוזים.

אתי בנדלר: לא משנה כרגע צורת הכתיבה.

חגי דורון: אני חושב שנוסח החוק הוא לא מידתי והוא חורג ממה שהוא צריך להיות.

חגי דורון: העלה עורך-דין פרידמן את הבעיה ואני מסכים שזו באמת בעיה.

חגי דורון: כשמסתיימת תקופה, אם איחרתי ביום אחד, אני חייב להמשיך במשך שנה ללא יכולת לבטל.

משה כחלון: מה קורה אצלכם?

חגי דורון: הסתיימה השנה בהנחה, החוזה הופך להיות לתקופה לא קצובה, ואז המנוי יכול להודיע בכל יום שהוא מפסיק את ההסכם.

חגי דורון: במצב הזה אין סיבה להתערב בחופש החוזים.

חגי דורון: לכן אני חושב שאם יכתבו בסעיף הזה שההתקשרות בין הצדדים תימשך לתקופה קצובה נוספת לאחר מועד סיום ההתקשרות, אז באמת יש תכלית לחוק.

משה כחלון: מה שהוא אומר, שאם האדם נרדם בשמירה, זה מוארך לתקופה של שנה פעם נוספת.

משה כחלון: נציג ידיעות אחרונות אומר שהם לא יאריכו לתקופה נוספת.

משה כחלון: אפשר להמשיך בהתקשרות אבל כל יום שהאיש רוצה, הוא יכול לעצור את זה.

משה כחלון: אמרתם שגם במנוי רגיל זה המצב.

חגי דורון: נכון.

חגי דורון: במצב הזה אין סיבה להתערב בחופש ההסכם.

חגי דורון: יש פה באמת הוראה שהיא לא מידתית והיא גורפת מדיי.

חגי דורון: היא לא מגשימה את מטרת החוק.

חגי דורון: יש פה התערבות מאוד בוטה בחופש החוזים עם הסעיף הזה.

אורית נוקד: מאחר והמחיר לא משתנה, אין תמריץ לאנשים לעצור את זה.

אורית נוקד: הם חייבים לדעת מה קורה.

אורית נוקד: הם חייבים לדעת שהמועד מסתיים.

גלעד ארדן: בשנה הראשונה של המבצע מחייבים אותו לשלם אחורה כי הוא קיבל מחיר מבצע בתנאי שהוא יהיה שנה.

גלעד ארדן: בשנה השנייה, אם זה ממשיך, הוא יכול לבטל בכל רגע שהוא רוצה וזה בלי לשלם.

חגי דורון: החשש שעולה הוא שאני כבול לעוד תקופה.

חגי דורון: אם איחרתי ביום אחד וללא הודעתי למכון הכושר שאני רוצה לצאת מהחוזה, אני חייב להמשיך את החוזה אתם.

חגי דורון: במצבים אחרים זה לא קיים.

חגי דורון: אם התקופה היא לא תקופה קצובה ואני יכול לבטל אותה בכל יום, אין סיבה לכתוב בחוק ולחוקק חוק מיוחד שאומר שההוראה תקפה.

חגי דורון: לצרכן יש את כל הכלים להרים טלפון למחרת ולהודיע שהוא רוצה להפסיק ולצאת מהחוזה, והוא יוצא מהחוזה.

רוני נויבאור: אני רוצה להזכיר נשכחות ולומר שלהצעת החוק הזו במקורה היו שני רציונאליים.

רוני נויבאור: הרציונאל האחד היה עסקאות לתקופה קצובה, עסקאות פשוטות שמבקשים שלא להאריך אותן בהארכות אוטומטיות.

רוני נויבאור: הדבר השני היה רצון שהעוסקים יודיעו לצרכנים במועד כריתת העסקה את כל הפרטים של העסקה ובין היתר אם העוסק מתכוון להציע לו מבצע לשלושה חודשים, זה יהיה מבצע לשלושה חודשים וזהו.

רוני נויבאור: זה אומר שאני רוצה לעשות אתך חוזה לשלושה חודשים ואחר כך תשלם לי יותר כך וכך, זה גם בסדר מבחינת ההצעה הזאת.

רוני נויבאור: אנחנו לא מבקשים הסכמה נוספת.

רוני נויבאור: בסופו של דבר הרציונאל היה שאם אתה מציע מבצע של שלושה חודשים ואתה לא אומר שאתה מתכוון להאריך אותו לאחר מכן במחיר זה וזה, אז אתה לא יכול להמשיך לגבות מהלקוח.

רוני נויבאור: זה היה חלק מהרציונאל.

רוני נויבאור: הרציונאל הוא שתפסיק לגבות.

רוני נויבאור: בנוגע לחוקי החוזים באופן כללי אני רק אעיר שהלקוח לא הסכים לעסקה שלא פירטת את הפרטים, שאתה מתכוון להמשיך לגבות את הכסף, אז הלקוח לא הסכים לפרטים האלה.

רוני נויבאור: אם אתם מתכוונים להמשיך לחייב, תגידו את זה.

יעקב מרגי: ואם יהיה גילוי נאות ללקוח?

אתי בנדלר: לכן אני אומרת שצריך ללכת לחריגים.

אריאל מלאכי: אני רוצה לחזור על דברים שאמרתי בדיון הקודם בדיוק לאותה נקודה.

אריאל מלאכי: למעשה אם העוסקים ינהגו בנורמה הכי בסיסית שאומרת שבמעמד חתימת ההסכם הקליינט בעוד שנה ידע מה יהיה המחיר, הסעיף של הביטול האוטומטי לא חל עליו לפי הצעת החוק הזאת מכוח סעיף (ג)(2).

אריאל מלאכי: זאת אומרת, כל בעלי העיתונים שאומרים שלא יהיה חידוש אוטומטי, במקרה הזה שבו הודע ללקוח מראש מה יהיה המחיר כשהוא חתם על ההסכם, החוזה כן יתחדש אוטומטית.

יואל חסון: המחיר לא ירד, אלא כשהוא מסכים אחרי השנה, יהיה חידוש אוטומטי.

אריאל מלאכי: יהיה חידוש אוטומטי, כן.

קריאה: חידוש אוטומטי שניתן להפסיק אותו.

משה כחלון: אנחנו מתקדמים בדיון.

אתי בנדלר: קראתי את סעיף קטן (ב)(1) ואני עוברת לפסקה (2).: (ב) הציע עוסק לצרכן, במהלך תקופת ההודעה, להאריך את ההתקשרות ביניהם והצרכן הודיע לעוסק כי הוא מסכים להארכה, יוארך תוקף החוזה בין הצדדים כפי שהסכימו.

אתי בנדלר: דהיינו, יש תקופה קצובה, פונה עוסק לצרכן ואומר לו שהוא מציע לו עוד שנה, הצרכן מסכים, החוזה מוארך ואין עם זה שום בעיה.

אתי בנדלר: קיבלתי הערה ממשרד התקשורת שאולי הרעיון שאנחנו כותבים במהלך תקופת ההודעה איננו נכון, משום שבעצם אם תקופת ההודעה היא בין שלושים לשישים ימים לפני מועד סיום העסקה, מה קורה אם הוא פונה שבועיים לפני מועד סיום העסקה ומציע לו להאריך, ואז אי אפשר להאריך?

אתי בנדלר: ודאי שלא זו הייתה הכוונה.

אתי בנדלר: לכן אני מציעה לתקן את הנוסח כך שייאמר: "הציע עוסק לצרכן, לא לפני תחילתה של תקופת ההודעה", כדי שהוא לא יעשה את זה מראש.

אתי בנדלר: זאת אומרת, חתמתם על עסקה לתקופה קצובה.

חגי דורון: ואם הצרכן רוצה להאריך, אסור לו?

חגי דורון: אין תוקף משפטי להסכמה כזאת?

אתי בנדלר: ואם הוא רוצה שנה לפני?

חגי דורון: גם אם הוא רוצה שנה לפני.

אתי בנדלר: ואם הוא רוצה שנתיים לפני?

אתי בנדלר: אתה לא יכול, עם כל הכבוד, להשתמש בזכויות כביכול מכוח חוקי היסוד בחוק יסוד חופש הקניין כדי להביא לאי גילוי נאות, לחוסר שקיפות ולהטעיית הצרכן.

אתי בנדלר: מטרתה של הצעת החוק הזאת היא לא לפגוע בהלכות מסחר הוגן ולא לפגוע באוטונומיה של הצדדים לצורך חתימת הסכם.

אתי בנדלר: כל מה שהיא באה ואומרת, בעיקר, זה אנא אפשרו גילוי נאות, אנא פעלו בשקיפות כדי להביא למימון של האוטונומיה של הרצון.

אתי בנדלר: זה בהמשך לתשובתה של עורכת-הדין רוני נויבאור ממשרד המשפטים.

איתמר ברטוב: אני חושב שהצעת החוק הזו באה להגדיר את המוטיבציה לעמוד בקשר עם הלקוחות ולהציע להם.

איתמר ברטוב: אני חושב שזה דווקא נכון להשאיר את הסעיף הזה כמו שהוא, כי הוא ידחף את האנשים לבוא אחרי שנה ולומר שיש רעיון יותר טוב וישדרגו אותו.

איתמר ברטוב: הקשר הזה עם הלקוח לא צריך לעבור אותו ולהביא אותו רק אחרי שלוש שנים אלא להביא אותו גם אחרי שנה, גם אם מדובר בעסקה לשלוש שנים.

איתמר ברטוב: אם אחרי שנה וחצי באתי ללקוח ואמרתי לו שיש לי הצעה לעסקה יותר טובה ואני משרג אותו, אפשר להעתיק את מניין התקופה מהרגע שהתחלנו את העסקה החדשה.

איתמר ברטוב: זה כמו חתימת הסכם מחדש לצורך העניין ואפשר להפסיק את המניין הקודם.

איתמר ברטוב: אני חושב שבתכלית של החוק, הפנייה הזו של בעלי העסקים ללקוחות במהלך התקופה הזאת להציע להם עסקה טובה יותר, היא תכלית ראויה.

איתמר ברטוב: כל העניין הוא לומר להם שיהיו בקשר, שיאירו את עיניהם שהנה העסקה הזו עומדת להסתיים ויש משהו יותר טוב.

איתמר ברטוב: למה להרוג את זה?

אתי בנדלר: אני מסכימה אתך לחלוטין, אבל מה שאתה מציע עכשיו זו עסקה חדשה.

אתי בנדלר: אתה מציע לבטל את העסקה הקיימת ולחתום על עסקה חדשה והחוק בכלל לא מתייחס לזה.

אתי בנדלר: עם זה אין שום בעיה.

איתמר ברטוב: אני אומר שסעיף (2) מהותו עסקה חדשה.

קריאה: זו הארכת עסקה.

קריאה: זו עסקה חדשה.

משה כחלון: זאת לא עסקה חדשה אלא הארכת עסקה.

משה כחלון: אתה מאריך עסקה.

משה כחלון: משתמע שזו עסקה חדשה.

משה כחלון: אתה מציע להפסיק את העסקה ולהתחיל עסקה חדשה.

יואל חסון: אם הלקוח לכוד לשלוש שנים.

משה כחלון: אחרי שנה וחצי הוא לא יכול לבוא ולהציע עסקה פחות טובה, אלא רק עסקה יותר טובה, כי עסקה פחות טובה כבר יש לו.

אורית נוקד: התיקון מקובל עליי.

משה כחלון: התיקון מקובל על המציעה.

עמנואל וייזר: אנחנו בעצם חוזרים למצב שהיה בסעיף קטן (ב).

עמנואל וייזר: זאת אומרת, כבר במועד החתימה.

אתי בנדלר: אם כך, "יודיע העוסק לצרכן לא יהיה לפני תחילתה של תקופת ההודעה".

משה כחלון: אני מבקש להביא להצבעה את סעיף 13א(א) ו-(ב) עם התיקונים עליהם סוכם כאן ואושרו על-ידי חברי הכנסת.

אתי בנדלר: בסעיף קטן (א) המשפט החל במלים "ופרוט מספר עד העסקה או התחייבות" נמחקו.

אתי בנדלר: בסעיף קטן (ב)(2), במקום המלים "במהלך תקופת ההודעה", יבוא "לא לפני תחילתה של תקופת ההודעה".

משה כחלון: מי בעד?

משה כחלון: מי נגד?

משה כחלון: אושר פה אחד

אתי בנדלר: הגענו לסעיף החריגים, סעיף קטן (ג).

אתי בנדלר: אני מזכירה שסעיף קטן (ב)(1) שעליו הצבעתם עכשיו קובע שאין דבר כזה הארכה אוטומטית.

אתי בנדלר: בא סעיף קטן (ג) ואומר שהוראות סעיף (ב)(1) לא יחולו על.

אתי בנדלר: דהיינו, יכולה להיות הארכה אוטומטית.

אתי בנדלר: (ג) הוראות סעיף קטן (ב)(1) לא יחולו על – (1) סוגי העסקאות המפורטות בתוספת השלישית, שקבע השר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, ובלבד שהעוסק הודיע לצרכן, במהלך תקופת ההודעה, על מועד סיום העסקה או ההתחייבות.

אתי בנדלר: בהודעה יציין העוסק במפורש כי ההתקשרות ביניהם תימשך לאחר מועד סיום העסקה או ההתחייבות אלא אם כן יודיע הצרכן כי ברצונו לסיימה, וכי זכותו של הצרכן לסיים את ההתקשרות בכל עת.

אתי בנדלר: השר, באישור ועדת הכלכלה של הכנסת, רשאי לשנות את התוספת השלישית.

אתי בנדלר: התוספת השלישית שכרגע היא ריקה, אלה עסקאות שהוועדה אמורה לדון אחרי הקריאה הראשונה, כי עדיין לא התקדמו כל כך בדיון בהם, אבל באופן כללי דובר על שירותים שסברו חברי הכנסת שראוי לאפשר את המשכם בכל מקרה גם אם העסקה מלכתחילה הייתה לתקופה קצובה.

אתי בנדלר: כך למשל דובר על שירותי טלפון נייחים, דובר על שירותי תמסורת, דהיינו, שירותי אינטרנט.

אתי בנדלר: זה נשאר בסימן שאלה ולכן אמרתי שהדיון בנושא הזה טרם הסתיים.

אתי בנדלר: מדובר בעצם בשירותים בסיסיים, שירותים חיוניים שהרעיון הוא שגם אם הצרכן לא הגיב לפניית העוסק מסיבה כלשהי, לא רוצים להשאיר אותו.

אופיר פינס-פז: האינטרנט הפך להיות שירות חיוני?

אתי בנדלר: לא זאת השאלה.

אתי בנדלר: יש שטענו שכן ויש שטענו שלא.

אופיר פינס-פז: הנושא של שירותים חיוניים, עליי הוא מקובל.

אופיר פינס-פז: אבל אני מציע שאם אנחנו משאירים את הקבוצה הזאת כקבוצה לקריאה ראשונה, שלפחות נכתוב שהמדובר בשירותים חיוניים.

משה כחלון: השאלה מה אלה שירותים חיוניים ואיזה תחומים ייכנסו כנושא חדש.

אתי בנדלר: אין כאן עניין של נושא חדש כי בלאו הכי זו הסמכה לקבוע את זה בתקנות.

אתי בנדלר: אם אתה רוצה, נאמר סוגי עסקאות חיוניות, המפורטות בתוספת.

אופיר פינס-פז: חיוני למי?

איתמר ברטוב: מאחר וכבר ציינתם את שירותי טלפון נייד, אני מדבר מההיבט של תכלית החקיקה, ואני חושב ששירות חיוני נתפס כעניין ביטחוני.

איתמר ברטוב: אני חושב שההיבט הצרכני הוא מעט יותר רחב מההגדרות של שירותים חיוניים.

איתמר ברטוב: אני חושב שאפשר להשאיר את זה ולהיות מספיק בטוחים שהשר יעשה עבודה צרכנית בהקשר הזה.

אופיר פינס-פז: התקנות הן באישור ועדת הכלכלה?

אתי בנדלר: כן.

קריאה: מהי התוספת?

אתי בנדלר: הוועדה רשאית לקבוע, או הוועדה תצטרך לקבוע, אם לפני ההכנה לקריאה ראשונה ואם בשלב שלאחריה, בשלב של הכנת הצעת החוק לקריאה השנייה והשלישית – והיו כבר מספר מקרים, לפחות בחקיקה שאני הייתי שותפה לה, שבעת פרסום הצעת חוק ברשומות, עשינו כוכבית וכתבנו שסוגי השירותים או סוגי העסקאות ייקבעו בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה ושלישית.

אתי בנדלר: השאלה אם אתה רוצה להתעכב עכשיו ולדון בזה או שאתה רוצה להמשיך הלאה.

משה כחלון: אני חושב שצריך לקבוע כאן ועכשיו את התחומים.

משה כחלון: אי אפשר להשאיר את זה פרוץ.

משה כחלון: אני בטוח שיטענו נושא חדש כי אנחנו מדברים על תוספת.

משה כחלון: אומרים ש"רשאי השר לשנות את התוספת השלישית באישור ועדת הכלכלה".

משה כחלון: זאת אומרת, התוספת כתוספת.

משה כחלון: אנחנו נאמר שאינטרנט זה חיוני, יבוא מישהו אחר ויאמר שהעיתון הוא חיוני.

משה כחלון: אז יאמרו לנו שזה נושא חדש כי לא דובר על עיתונים.

משה כחלון: אז נלך לוועדת הכנסת וניתקע שם.

אורית נוקד: אם זה כך, אני הייתי רוצה להשאיר את הנוסח הכללי.

אתי בנדלר: אפשר לכתוב דברים שאין לגביהם בכלל מחלוקת בין חברי הכנסת כמו למשל שירותי טלפון פנים-ארציים ליחיד.

אופיר פינס-פז: קודם תגדירי מה זה חיוני ואחר כך תצייני פרטים.

חנה טירי: אם אנחנו הולכים לקבוע כבר בהצעה את מספר השירותים החיוניים שייכנסו לתוספת, לא צריך לכתוב שקבע השר באישור ועדת הכלכלה של הכנסת.

אתי בנדלר: נכון.

חנה טירי: צריך לומר סוגי העסקה כפי שנקבעו בתוספת השלישית.

אתי בנדלר: אני מסכימה אתך.

אופיר פינס-פז: מה עמדת הממשלה?

חנה טירי: לגבי השירותים שייכנסו לתוספת השלישית?

חנה טירי: אנחנו הסכמנו לכך שייכנסו שירותי הטלפון הנייח והנייד.

אתי בנדלר: כל שירותי הטלפון הנייד או לא.

חנה טירי: הבסיסי.

זאב פרידמן: אם אנחנו מדברים על שירותים בסיסיים, אני חושב שצריך להבהיר את זה משום שההגדרה היא סוגי עסקאות.

זאב פרידמן: כלומר, השר רשאי להחריג בעצם עסקאות.

זאב פרידמן: אם העסקה כוללת בתוכה, ומעבר לרובד הבסיסי, גם שירותים אחרים, הם יוארכו באופן אוטומטי.

זאב פרידמן: לכן אני חושב שצריך להבהיר שמדובר בשירותים הבסיסיים וגם לצמצם את זה בדרך זו שהשר רשאי להפריד סוגי שירותים ולא להסתכל על העסקה כמכלול.

זאב פרידמן: לא להסתכל על כל השירותים ולהחריג את כל העסקה.

אתי בנדלר: מה אתה מציע?

זאב פרידמן: לצמצם לסוגי עסקאות או שירותים מתוך העסקאות שקבע השר.

אורית נוקד: מקובל עליי.

יואל חסון: אנחנו לוקחים כדוגמה את העניין של הטלפונים הנייחים כל הזמן.

יואל חסון: בניגוד לטלפונים הנייחים, כמעט ולא מתבצעת היום עסקה שמייחסת לניתוק מהנייחים.

יואל חסון: זאת אומרת, אין היום עסקה בבזק שבשלב מסוים ינתקו אותך.

יואל חסון: ינתקו אותך רק אם תפסיק לשלם.

משה כחלון: ואם בעוד שבועיים בזק יעשו את זה?

משה כחלון: מה נעשה אז?

יואל חסון: בוודאי אפשר להכניס את הניידים בתוך זה כי אני חושב שהחוק בא לפתור את הבעיה שהתפתחה בעיקר בניידים.

יואל חסון: זה העוסק המרכזי בבעייתיות.

יואל חסון: אם נכניס גם את הניידים למה שהוא אומר, אנחנו מייתרים את החוק הזה.

משה כחלון: השר יכול להחריג שירותים מסוימים.

משה כחלון: אנחנו נותנים לשר אפשרות להחריג.

רוברט אילטוב: אנחנו מחוקקים את החוק בגלל הניידים.

עינת ברכה: אני הייתי הולכת לכיוון של הטלפונים הסלולאריים.

עינת ברכה: אם מוציאים אותם, מייתרים את כוונת החוק.

עינת ברכה: אני מדברת גם לפי תלונות שהתקבלו אצלנו והתחום הסלולארי הוא אחד התחומים הכי בעייתיים של מבצעים ודברים מהסוג הזה.

יוליה מרוז: חשוב להבהיר ולהדגיש שכאשר מדברים על החרגה, זה רק לעניין הניתוק.

יוליה מרוז: כל הסעיפים האחרים עדיין חלים.

יוליה מרוז: השקיפות והיידוע עליהם אתם מדברים, עדיין זה חל.

יוליה מרוז: גם כאשר זה מוגדר כשירות חיוני, גם הנושא של השקיפות, היידוע, ההודעות וכולי, עדיין חלים על זה.

יוליה מרוז: הדבר היחיד שנמנע הוא שאם לא הצלחנו לקבל אישור פוזיטיבי מכל מיני סיבות טכניות מהלקוח, לא ננתק אותו ביום בהיר אחד מהשירות.

אתי בנדלר: הייתי שמחה לשמוע את עורך-דין ריינגולד איך הוא מגדיר שירותי טלפון סלולארי בסיסי.

רונן ריינגולד: קודם כל, הכוונה היא לדיבור עצמו ללא כל השירותים הנלווים שמתווספים על שירותי הדיבור, וזה חשוב להבחין.

רונן ריינגולד: לעניין זה אני לא מוצא הבחנה כל כך גדולה בין נייד לנייח.

רונן ריינגולד: יש לי הצעה לניסוח, כפי שעלתה בוועדת השרים.

רונן ריינגולד: התקשרות לרכישת שירות טלפון בסיסי נייח – כשהמילה בסיסי באה לכוון לשירות הדיבור – והתקשרות לרכישת שירות טלפון בסיסי אלחוטי באמצעות מערכת רט"ן, שזה רדיו-טלפון נייד.

משה כחלון: אי אפשר לעשות חוק רק לתקשורת הזאת.

משה כחלון: אנחנו מדברים על עסקה קצובה בשוק.

משה כחלון: החוק לא מדבר רק על תקשורת אלא יש עוד אלמנטים נוספים.

משה כחלון: לחלק שלך זה בסדר, אבל יש פה בעיות יותר גדולות עם קוצבי לב.

קרן בירמן: צריך לחשוב גם על שירותי טלפונים בינלאומיים.

קרן שיינמן: אנחנו חושבים שגם SMS הוא שירות שהיום הוא חיוני.

קרן שיינמן: נתקלנו בהרבה מאוד ידיעות על כאלה שנתקעו במעלית ושלחו SMS.

משה כחלון: השר יכול לדון בזה, אבל זה עדיין לא קיבל אישור.

קרן שיינמן: במקרים מסוימים הדרך היחידה לתקשר עם העולם החיצוני היא לשלוח SMS.

קרן שיינמן: לא התכוונתי שנתקע בן-אדם בחוץ לארץ והוא לא הודיע לנו על הסכם לחידוש עסקה, אבל יכול להיות מצב שבו האדם לא הודיע לנו פוזיטיבית שהוא רוצה לחדש את העסקה.

יהודה אבידן: אני חייב למחות על דבריה כי היא אמרה שהקשר היחידי הוא SMS.

איילת כהן מעגן: אני מבינה את הרציונאל של שירותים חיוניים ובאמת לא להרחיב את התוספת באופן שמייתר אותם, אבל לעניין הזה אני רוצה להעיר שבתיקון אחר בתחום התקשורת – ואני מצטערת, אני לא יודעת על דברים אחרים כרגע – השירותים הבסיסיים בתוך הרשימה הזאת של שירותים שכאשר יש תקלה, בעל רישיון צריך להעמיד מתקנים שלו וסמכויות חירום וכולי, שאלה אקטים מאוד קיצוניים, הוחלט שלא רק הנייד והנייח הוא שירות חיוני אלא גם האינטרנט הוא שירות בסיסי או שירות חיוני.

איילת כהן מעגן: בהקשר הזה אני רוצה לציין שלדור מסוים זה נראה משהו שהוא יותר מטרות מחיוני, אבל לילדים שלנו הכלי הזה הוא כלי יום יומי שאתו הם עושים שיעורי בית, באמצעותו הם מגישים עבודות וכבר אמרתי בפעם הקודמת שכאשר יש האטה או תקלה של שלוש דקות, המוקדים שלנו מוצפים בפניות.

יואל חסון: אתם מתייחסים ללקוח בזלזול גדול מאוד.

יואל חסון: אם הוא צריך, האינטרנט יהיה חסר לו, הוא יחפש אותו.

יואל חסון: הוא לא יודע להרים טלפון?

יואל חסון: תאמיני לי שהוא יודע להרים טלפון כדי שיהיה לו אינטרנט.

איילת כהן מעגן: אנחנו מדברים על סיטואציה שלקוח, כפי שקורה, לא היה מספיק ערני וכל חטאו שהוא לא חידש בתקופה שניתן לו לחדש את אותו הסכם, ובגלל זה הוא ימצא את עצמו יום אחד מנותק.

קריאה: אז הוא יתקשר ויבקש להתחבר.

איילת כהן מעגן: למחרת הוא ישלם גם דמי חיבור.

יואל חסון: אז הוא ילך לחברה אחרת ששם הוא לא יצטרך לשלם דמי חיבור.

איילת כהן מעגן: אם הממשלה תתיר לי לעשות הנחות, אני אעשה אותן בשמחה.

יואל חסון: אם את מראש נתת לו אינטרנט לשנה ואמרת לו לשנה, את כותבת באותיות הקטנות או הגדולות או הבינוניות שבמידה שהוא לא ימשיך ברציפות את תגבי ממנו דמי חיבור מחדש?

איילת כהן מעגן: לא.

איילת כהן מעגן: חלילה.

איילת כהן מעגן: אם הוא מנותק, הוא הפסיק להיות מנוי שלי.

איילת כהן מעגן: נגמרה התקופה, הוא הפסיק להיות מנוי שלי.

איילת כהן מעגן: הסעיף הספציפי עליו מדברים ימשיך לחול על כל עסקה, אלא אנחנו מדברים על ברירת המחדל שהוא מתנתק אלא אם הוא אמר רוצה אני בצורה מפורשת.

יואל חסון: אם הוא לא חידש, הוא מתנתק ואת תדרשי ממנו דמי חיבור מחדש.

איילת כהן מעגן: בשירותים שיש להם דמי חיבור.

איילת כהן מעגן: המשמעות היא שהוא מפסיק להיות מנוי שלי.

זאב פרידמן: בנושא של לחצני מצוקה לקשישים.

זאב פרידמן: הנושא הזה הוא נקודה מאוד בעייתית שאתם לא שמים אליה לב.

זאב פרידמן: הנושא של לחצני מצוקה בעייתי במיוחד בגלל הנסיבות של ההתקשרות.

זאב פרידמן: מרבית העסקאות או חלק גדול מאוד שלהן נעשה בעסקות של רוכלות כאשר דופקים לאנשים בבית, תופסים אותם בבית חולים במצבי האשפוז, מחתימים אותם על ההסכמים.

זאב פרידמן: לא זו, אף זו, ההסכמים האלה גם מתחדשים לתקופות שהן ארוכות בלאו הכי הרבה מעבר לתוחלת החיים הצפויה של קשיש בן תשעים שמוחתם לתקופות של למעלה מעשר שנים.

זאב פרידמן: אני מדבר כאן על מאות תלונות בתחום הזה.

זאב פרידמן: אני חייב לומר שזה תחום שיש בו תחרות גדולה מאוד, זה תחום שהרבה מאוד צרכנים קשורים בעסקאות.

זאב פרידמן: אני חושב שחודש מראש צריך להודיע לאיש הזה אם הוא רוצה להמשיך את ההתקשרות.

משה כחלון: אבל אפשר לנתק אותו.

זאב פרידמן: העסקה היא לארבע שנים, כאשר אתה יכול להודיע על הפסקת העסקה בין השנה השנייה לשלישית.

זאב פרידמן: אם לא הודעת שם, אתה חתום לעוד ארבע שנים נוספות.

משה כחלון: לא מפריעה לך העובדה שאפשר לנתק אותו מהשירות הזה?

אתי בנדלר: אני רוצה להזכיר את דבריה של חברת הכנסת נוקד כאשר היא הציגה את הדברים במליאת הכנסת או בוועדה באיזשהו שלב.

אתי בנדלר: מדוע החברות הכלכליות כל כך לא מתלהבות מהצעת החוק הזאת בכל מיני נימוקים מאוד חזקים?

אתי בנדלר: בעצם מה שאומר שהחוזה עם הצרכן לא יימשך באופן אוטומטי אלא יצטרכו לפנות אליו ולבקש ממנו להאריך את תקופת ההתקשרות, אז הצרכן יהיה במצב שבו הוא יוכל לבקש תנאים מיטיבים או לעשות מרקטינג, לפנות לחברות מתחרות.

אתי בנדלר: את האלמנט הזה כולנו שוכחים.

אתי בנדלר: לכן החברות לא כל כך אוהבות את הרעיון שהן צריכות לפנות לצרכן לקראת תום תקופת ההתקשרות.

אתי בנדלר: אני מרשה לעצמי להניח שאם הכנסת אכן תקבע את הנורמה הזאת שחייבים לפנות לצרכן לפני תום תקופת ההתקשרות ולבקש את הסכמתו להארכת תקופת ההתקשרות, החברות יציעו לצרכן תנאים מיטיבים אבל הם ייפנו אל הצרכן כי הן מעוניינות להמשיך להתקשר אתו, הן מעוניינות בקשר המסחרי.

אתי בנדלר: הרי מדובר כאן בקשרים מסחריים.

אתי בנדלר: לכן זה לא שנגמרת תקופת ההתקשרות והצרכן מפסיק להיות קשור עם אותה חברה, כי חזקה על החברות שהן ייפנו אליו.

עינת ברכה: הענף של הרפואה הדחופה הוא ענף מאוד בעייתי עם הרבה מאוד חברות שמנצלות מצוקה של צרכנים.

עינת ברכה: מצד אחד אני חושבת שזה לא נכון שזה ייכנס לתוספת כי שם יש בעיות קשות של תקופה ארוכה מדיי, אבל אני גם חושבת שכשלי השוק שקיימים בנושא מצדיקים הסדרה מיוחדת בחקיקה.

עינת ברכה: צריך לטפל במגזר הזה בצורה מיוחדת.

שרון שמש: הייתי רוצה שהוועדה תשקול אולי להוסיף לתוספת גם את חבילת הבסיס של הלוויין.

שרון שמש: ברגע שמנתקים ללקוחות את הלוויין, הם לא יכולים לראות שום דבר.

משה כחלון: אנחנו מצביעים על סעיף (ג)(1) עם התוספת של הטלפוניה, ועדיין לא נסגור את הרשימה אלא נמשיך בה.

אתי בנדלר: שירותים בסיסיים.

משה כחלון: מקובל על המציעה?

אורית נוקד: כן.

אתי בנדלר: על הנוסח הסופי אני עובדת, אבל באופן עקרוני הנוסח יהיה כדלהלן: הוראות סעיף קטן (ב)(1) לא יחולו על – סוגי העסקאות לרכישת טובין או שירותים בסיסיים, או סוגים של טובין או שירותים בסיסיים, ובלבד שהעוסק הודיע לצרכן במהלך תקופת ההודעה על מועד סיום העסקאות וכולי.

משה כחלון: מה שיש לנו כאן זה רק חלק מהתוספת השלישית.

אתי בנדלר: התוספת השלישית היא בסוף, בסעיף האחרון.

משה כחלון: מי בעד?

משה כחלון: מי נגד?

משה כחלון: מי נמנע?

משה כחלון: אושר פה אחד

אתי בנדלר: חריג נוסף.

אתי בנדלר: ההוראה לפיה עסקה, גם אם היא לתקופה קצובה, יכולה להימשך בתום אותה תקופה בתנאים שייאמרו מיד מופיעה בפסקה (2).

אתי בנדלר: אמרנו על מה זה לא חל.

אתי בנדלר: אמרנו קודם כל שירותי טלפוניה בסיסיים, ואת זה אנחנו כבר יודעים, ועסקאות אחרות שניתן לקבוע אותן בתוספת השלישית.

אתי בנדלר: על איזה עוד סוגי עסקאות לא תחול ההוראה שקובעת שעסקה לא תוארך באופן אוטומטי אלא בהסכמה של הצרכן.

אתי בנדלר: (2) עסקה כאמור בפסקאות (2) או (3) שבהגדרה עסקה לתקופה קצובה, אם סכומי התשלומים שיחולו לאחר מועד סיום העסקה או ההתחייבות ננקבו, באופן ברור ומפורט, במסמך בכתב שנמסר לצרכן בעת ההתקשרות בין העוסק לצרכן – כאן אני מציעה להוסיף: או אם הסכומים שיחולו לאחר מועד סיום העסקה או ההתחייבות או הדרכים לחישוב תשלומים כאמור, נקבעים בידי הממשלה, שר, משרד ממשלתי, לרבות יחידותיו, יחידות הסמך שלו וכן תאגיד שהוגדר בחוק - ובנוסף ניתנה לצרכן, במהלך תקופת ההודעה, הודעה בהתאם להוראות סעיף קטן (א).

אתי בנדלר: אני מחזירה אתכם לעסקאות של העיתון, לסלולר, לתקופה בלתי קצובה, ואומרים לי שבמשך ששת החודשים הראשונים אני אשלם חצי מהמחיר הנקוב, אבל בטופס חתימת המנוי שלי נקוב גם המחיר בתקופת המבצע וגם המחיר שיחול לאחר מכן.

אתי בנדלר: כתוב 24 שקלים לחודש בששת החודשים הראשונים ואחר כך 240 שקלים לחודש או מספר אחר.

אתי בנדלר: גם כתוב שהמחירים האלה יתעדכנו בהתאם למדד המחירים לצרכן.

אתי בנדלר: זאת אומרת, הצרכן יודע מראש כמה הוא ישלם ולמה הוא נכנס.

אתי בנדלר: כשיש לי את המחירים מראש, הצרכן מודע להם ואין שום בעיה.

אתי בנדלר: זה יימשך לתקופה בלתי קצובה, כי ההצעה עונה כאן על דרישת הגילוי והשקיפות.

אתי בנדלר: להוסיף את התוספת, כתוצאה בעיקר מהערות של עורכת-הדין כהן מעגן שאמרה שיש מחירים שהם לא מוסמכים לקבוע אותם.

אתי בנדלר: שירותי טלפון בסיסיים נקבעים על-ידי השרים.

אתי בנדלר: אם בלאו הכי אין לנותן השירותים קשר למחיר, הוא לא זה שקובע את המחירים, אז אין שום טעם להפסיק את ההתקשרות ביניהם במקרה הזה, כי בלאו הכי אין כאן עניין של צרכן שיכול לעשות מרקטינג במקום אחר.

אתי בנדלר: לאור הערתה, אני מציעה להחיל גם את המקרה הזה.

טל חלדי: אנחנו מבקשים להוסיף תוספת קלה מאחר שאנחנו חושבים שיש כאן פתח שהוא לא ראוי.

טל חלדי: הסעיף בנוסח הנוכחי שלו גורם למצב שבו החברות צריכות להתחייב מראש למחיר שיהיה בתום תקופת המבצע.

טל חלדי: לכאורה, ברגע שאנחנו מתחייבים למחיר, אנחנו לא יכולים לשנות.

טל חלדי: כלומר, אותו אדם שהצטרף למבצע, סיים את תקופת המבצע, נכנס עכשיו לתקופה של אחרי המבצע, אמור לשלם את אותו מחיר ואמור ליהנות ממנו ללא הגבלה של זמן כי אנחנו כביכול התחייבנו למחיר הזה.

טל חלדי: אנחנו מבקשים לציין כאן שנוכל לעדכן אותו באשר למחיר שהוא ישלם בתום תקופת המבצע באמצעות הפנייה למחירון החברה.

טל חלדי: אני רוצה לציין שהמחירון שלנו לכל הפחות נמצא אצל הלקוח והוא מתעדכן באופן קבוע.

טל חלדי: על כל שינוי שאנחנו עושים במחירון אנחנו מעדכנים אותו מראש ולאחר סיום המבצע, הוא לא מחויב ממילא לתקופה כלשהי, כך שאם לא מקובל עליו, הוא יכול לעזוב.

אתי בנדלר: יש לזה תשובה בפסקה (2) של עסקה לתקופה קצובה, עסקה שבה משולם מחיר מוזל וניתנת בחברה אחרת לתקופה קצובה, בין אם העסקה עצמה היא לתקופה בלתי קצובה ובין אם היא לתקופה קצובה.

אתי בנדלר: זאת אומרת, יכול להיות שההתקשרות היא ל-36 חודשים כאשר מתוך זה 12 חודשים במחיר מוזל.

אתי בנדלר: אם אתה פירטת את המחיר שיחולו ב-12 החודשים האחרונים וב-24 החודשים שלאחר מכן, זה יוצר בעיה.

אתי בנדלר: אם אתה רוצה עסקה לתקופה בלתי קצובה, לתקופה שאתה לא יכול להגדיר אותה מראש, שאתה גם לא יכול להגדיר את המחיר, אז מה אתה רוצה?

טל חלדי: הכול היום גלוי וכל שינוי שאני עושה, אני מעדכן את הלקוח.

טל חלדי: הנוסח הזה יוצר למעשה שני סוגים של לקוחות.

טל חלדי: לקוח שמצטרף שלא בתקופת מבצע, הוא קונה את החבילה הבסיסית וצופה ב-YES.

טל חלדי: גם ההסכם, גם הרישיון של החברה וגם ההסכם שאושר על-ידי בית הדין לחוזים אחידים הכיר בזכותה של החברה לשנות מחירים מעת לעת.

טל חלדי: הצעת החוק הזאת למעשה באה ומייתרת את אותה החלטה של בית הדין והיא אומרת שהחברה לא תוכל, ככל שהלקוח ימשיך להיות לקוח אחרי תקופת המבצע, למעשה להעלות לו את המחיר.

טל חלדי: כלומר, הלקוח הזה ישלם את המחיר של שנת 2006 לכאורה עד שנת 2020.

רוני נויבאור: התפיסה באופן עקרוני שבמקרה שאנחנו עוסקים בעסקה לתקופה לא קצובה, כלומר, עסקה שהצרכן יכול לצאת בכל עת, אין קושי בשינויים במחיר ובלבד שיודיע לצרכן כי הצרכן יכול לצאת בכל עת.

רוני נויבאור: אם אתה מציג את זה מלכתחילה כמבצע, אז בבקשה תסביר מה הם התנאים שיחולו אחרי המבצע.

רוני נויבאור: בבית הדין כשיש חוזה לתקופה בלתי קצובה, אלא אם כן מדובר בגוף שאי אפשר להפסיק את ההתקשרות אתו, מאפשרים שינויים במחיר.

רוני נויבאור: בחוזה לתקופה קצובה, הרציונאל הוא שאין בכלל שינויים במחיר.

רוני נויבאור: העסקה המסוימת יכולה להיות לתקופה לא קצובה או לתקופה קצובה, אבל מלכתחילה הציגו אותה עם חלק מהפרטים שלה, כאשר הפרטים שלה באופן כללי כוללים את המחיר לאחר סיום המבצע.

רוני נויבאור: כאן אני לא חושבת שבית הדין הכשיר התנהגות שאומרת שלא תגלה את המחיר.

רוני נויבאור: הוא רק מכשיר את העלאת המחיר.

רוני נויבאור: הוא אומר שאתה יכול אחר כך להעלות את המחיר, אבל הוא לא אומר שלא תגלה את זה לצרכן.

רוני נויבאור: ככל שמדובר כאן בהצמדות למדד, אני לא חושבת שיש קושי כי הצמדה למדד היא הצמדה למדד.

רוני נויבאור: כאן אני מעלה שאלה, כי יכול להיות שאני לא מבינה נכון, שאם למעשה בזק כדוגמה, כחברה שיש לה מחירים שהם בפיקוח, היא לא יכולה להציע מבצע לתקופה מסוימת ואחרי כן להעלות את המחירים למחיר שהוא בפיקוח?

רוני נויבאור: כלומר, בפיקוח מותר לה לגבות שקל, אבל היא מציעה מבצע של שלושים אגורות, ואחרי כן היא מתחילה לגבות שקל.

רוני נויבאור: אני חושבת שגם אם יש לה מחיר שהוא למעשה בפיקוח, עדיין היא צריכה לומר לצרכן שלה שהמחיר עלה.

רוני נויבאור: זה שהמחיר בפיקוח, לכשעצמו הוא לא פוטר את החברה מלבוא ולומר מה יהיה סכום התשלום לאחר סיום המבצע.

ינון אנגל: הבקשה שלנו היא שתימחק הסיפא שאומרת "ובנוסף ניתנה לצרכן, במהלך תקופת ההודעה, הודעה בהתאם להוראות סעיף קטן (א)".

ינון אנגל: ברגע שמחריגים, אנחנו מבקשים שההחרגה תהיה על הכול.

ינון אנגל: נאמר שהעיתונים מוסרים לצרכנים מראש מה יהיה המחיר בתום תקופת המבצע, אנחנו מבקשים שזה יחול גם על שחרור מההודעה מתי המבצע מסתיים.

ינון אנגל: בהנחה שעסקה לתקופה קצובה תוגדר לאיקס חודשים, כמה שבסוף ייקבע על ידי הוועדה, אם בחור ישיבה קיבל עיתון כל יום במשך חודשיים בהנחה ואחרי חודשיים חייבים להודיע לו שהעסקה מסתיימת, לטעמנו זה לא במקום וזה לא צריך להיות.

ינון אנגל: אנחנו מבקשים שהסעיף יעמוד שלנו אבל שיורידו את הסיפא בה נאמר שצריך לתת את ההודעה לפי סעיף קטן (א).

ינון אנגל: בנוסף, אני חושב שזה צריך לחול גם על סעיף (1), עסקה לתקופה קצובה, ולא רק על סעיף (2) ו-(3) אלא על כל עסקה קצובה.

ינון אנגל: כרגע, כפי שזה נאמר, זה נאמר רק על פסקה (2) ו-(3).

ינון אנגל: הבקשה שלנו היא להחיל גם את (1), כך שהכול יהיה עסקה קצובה.

אתי בנדלר: לגבי ההחלה על פסקה (1).

אתי בנדלר: פסקה (1) היא העסקה הלא מתחכמת, הפשוטה, הרגילה, עסקה לתקופה קצובה.

אתי בנדלר: אני חותמת על חוזה לקבלת עיתון למשך שנה אחת.

אתי בנדלר: אם אני חותמת על שנה אחת, לא ייתכן שבחוזה אתה תכתוב מה יהיו המחירים בתום אותה שנה.

ינון אנגל: אחרי שישה או תשעה חודשים אנחנו מודיעים שהמחיר יהיה כזה וכזה צמוד למחיר העיתון.

ינון אנגל: במפורש אנחנו מודיעים את זה.

אתי בנדלר: זוהי פסקה (2).

אתי בנדלר: עסקה שבה משולם מחיר מוזל או ניתנת הטבה אחרת לתקופה קצובה, בין אם העסקה עצמה היא לתקופה בלתי קצובה כמו שאתה אומר, ובעצם אתה מחתים אותי על עסקה לתקופה בלתי קצובה, כאשר מתוך זה יש לי תקופת הטבה של שנה אחת.

חגי דורון: אם זו עסקה לשנה, למה היא בחוק בכלל?

חגי דורון: איזו בעיה היא מציבה?

חגי דורון: אני לא יכול לחייב, אני לא יכול לעשות כלום.

אתי בנדלר: כי כתוב באיזשהו מקום באותיות קטנות ובאופן מעשי ממשיכים לחייב אותי.

אתי בנדלר: רואים כאילו העסקה ממשיכה.

חגי דורון: שלושה חודשים היא עסקה לתקופה קצובה.

חגי דורון: עכשיו יש עוד סעיף שאומר שאחרי שלושת החודשים אנחנו יכולים לחדש בעוד חצי שנה במחיר אחר.

חגי דורון: למה זה אסור?

חגי דורון: למה על חוזה כזה לא יכול לחול הפטור של הסעיף?

חגי דורון: יש רק שתי תקופות: שלושה חודשים 80, שישה חודשים 90.

אתי בנדלר: זה חל בפסקה (2).

אתי בנדלר: אתה עשית כאן מלכתחילה עסקה לשתי תקופות.

יהודה אבידן: אנחנו עכשיו עושים מנוי ואני אומר לאותו אדם שזה יעלה לו שלושים שקלים בחודש.

יהודה אבידן: אחרי שלושה חודשים אני אומר לו שהסכום יהיה שישים שקלים בחודש, ואחרי כן אני אומר שכאן זה יהיה כבר 120 שקלים.

יהודה אבידן: בנוסף לכך אני אומר לו שאם הוא רוצה, הוא יכול להפסיק את ההתקשרות בכל שלב.

יהודה אבידן: מה לא בסדר בזה?

יהודה אבידן: איפה אני עושק אותו?

יהודה אבידן: איפה הוא לא טוב אתי?

אתי בנדלר: לא יודעת.

אתי בנדלר: מה יהיה בתום השנה?

אתי בנדלר: יחולו ה-120 שקלים?

יהודה אבידן: כן, יחולו ה-120 שקלים, כפוף לדבר אחד, כפוף לעלייה של תשומות.

יהודה אבידן: אם המחיר משתנה בשקל, כבר אני צריך להודיע.

יהודה אבידן: תשומות זה דבר נורמאלי, לא שמענו על עלייה של חמישים אחוזים.

אתי בנדלר: זו שאלה שחברי הכנסת יצטרכו לקבל החלטה עליה, אם מצמידים למדד תשומות משהו.

משה כחלון: אני חושב שאנחנו קצת מתפזרים ואני מציע לעצור כאן.

משה כחלון: נשארו דברים נוספים ואני לא חושב שזה המקום לעשות התאמות.

משה כחלון: יש לנו עוד דברים להשלים ולכן אני מציע שנקיים דיון נוסף.

משה כחלון: עד אז תבואו עם הצעה מגובשת.

משה כחלון: אנחנו נעצור כאן ונקיים דיון נוסף.

משה כחלון: עד הדיון הבא תשב המציעה ותראה איך היא מגבשת את ההצעה.

משה כחלון: תודה רבה, הישיבה נעולה.