ועדת העבודה, הרווחה והבריאות, כנסת 17, פרוטוקול מספר 100, 2006-11-20 10:30

משה שרוני: בוקר טוב.

משה שרוני: אני פותח את הישיבה.

משה שרוני: הנושא: הפגיעה הקשה בפעילות הסדירה של רשויות הרווחה כתוצאה מהעדר שר רווחה במשרה מלאה, של חברת הכנסת מרינה סולודקין.

משה שרוני: חברת הכנסת, בבקשה.

מרינה סולודקין: תודה ליושב ראש הוועדה ולכנסת, שחושבים שהנושא הזה חשוב מאוד לישיבות של ועדת העבודה והרווחה.

מרינה סולודקין: אני מאוד מבינה את יושב ראש הוועדה, שדיבר איתי לפני הישיבה וביקש ממני לא לדבר על ראש הממשלה.

מרינה סולודקין: אני מבינה את זה.

מרינה סולודקין: ראש הממשלה, מטעמי קואליציה, הרכבת הקואליציה, לא יכול למנות את שר העבודה והרווחה.

מרינה סולודקין: אבל, כחברת כנסת, שהרבה שנים נמצאת בנושא החברתי, אני לא יכולה שלא לדבר על מה שקורה במשרד הרווחה.

מרינה סולודקין: איך הרחוב, גם עולים, גם נזקקים, גם חלשים, איך הם סובלים, בגלל שלמשרד העבודה והרווחה אין ראש.

מרינה סולודקין: הפעם הראשונה בקדנציה הזאת, בכנסת ה-17, שראיתי שמשהו מאוד לא בסדר במשרד, היה בזמן מלחמת לבנון השנייה.

מרינה סולודקין: ראיתי הרבה אנשים חלשים, ביניהם עולים, שלא יכלו ללכת למקום אחר.

מרינה סולודקין: נכים ישבו כל השבועות של המלחמה במקלטים בלי יכולת לחזור הביתה, כי לא היה להם בית.

מרינה סולודקין: אף אחד לא חשב לנכון שקשישים וזקנים צריכים לעזוב את חזית המלחמה.

מרינה סולודקין: שאלתי את השאלה, איפה משרד הרווחה?

מרינה סולודקין: למה בכל מקום אני רק יכולה לדבר עם ראשי ערים, עם חברי המועצה, וכמעט אי אפשר לדבר עם מישהו ממשרד הרווחה על כך שאין מדיניות, אין עקרונות.

מרינה סולודקין: מה לעשות בזמן המלחמה עם אנשים?

מרינה סולודקין: ביקשתי מיו"ר ועדת עליה והקליטה לקיים דיון.

מרינה סולודקין: הדיון התקיים.

מרינה סולודקין: שמעתי על - - -

משה שרוני: חברת הכנסת סולודקין, אגפי הרווחה בעיריות ובמועצות המקומיות פעלו גם בלי שר הרווחה.

משה שרוני: לא שר הרווחה מנהל אותם.

משה שרוני: יש אגף רווחה בכל עיר.

משה שרוני: הבעיה המרכזית היא שיכול להיות שיש חוסר בתקציב, אבל לא שאין שר רווחה כרגע.

משה שרוני: האגפים עבדו, העובדות הסוציאליות עבדו.

מרינה סולודקין: לא מספיק.

משה שרוני: אז תציעי לקואליציה להוסיף עוד 2 מיליארד שקל, את תיראי שהכל יהיה בסדר.

מרינה סולודקין: אני חושבת שחוסר תקציבים במשרד הרווחה זה גם בגלל שאין שר.

מרינה סולודקין: מי נלחם בממשלה, מול ראש הממשלה, מול שר האוצר?

מרינה סולודקין: אלה השרים.

מרינה סולודקין: הייתי סגנית השרה, בטח שאני מבינה שלסגן שר יש פחות סמכויות, אבל גם היתה לי השפעה מול שרי האוצר בנושא של עלייה וקליטה.

מרינה סולודקין: כאן אני מבינה שמשרד העבודה והרווחה יתום.

מרינה סולודקין: זאת לא רק דעתי.

מרינה סולודקין: משרד העבודה והרווחה יתום.

מרינה סולודקין: כשהזמנתי את הישיבה הזאת, ביססתי את הבקשה של, על מה שקרה במלחמה ומה שקורה בקהילה של העולים חדשים.

מרינה סולודקין: כי עוד פעם, אחרי כמה שנים, רשויות הרווחה התחילו להוציא את ילדי העולים מהבית, בהרבה מקרים בשגגה.

מרינה סולודקין: אנחנו היינו כאן במאבקים עם ראשי ועדה קודמים, הרבה עם שאול יהלום.

מרינה סולודקין: היתה ועדת גילת, היו מסקנות של ועדת גילת, איך מוציאים ילדים.

מרינה סולודקין: כמה שנים היו שנים שקטות ולא קיבלתי תלונות מעולים שלמשפחות נורמאליות מוציאים ילדים מהבית.

משה שרוני: את לא חושבת שגם העולים לפעמים מגזימים?

משה שרוני: את לא חושבת כך?

משה שרוני: כולם צודקים?

משה שרוני: צדקנים כולם?

משה שרוני: עוד לא נפגשתי עם צדקנים כאלה.

מרינה סולודקין: אני 10 שנים בכנסת, אני יודעת - - -

משה שרוני: עוד לא נפגשתי עם צדקנים כאלה.

מרינה סולודקין: אני יודעת שיש כאלה שטועים, אבל הרוב של האנשים - יש תופעה חברתית שלילית וזה הוצאת ילדים מהבית בשגגה, הם לא טועים.

משה שרוני: תראי מה שקרה בצפון עם הילדה בת 15.

משה שרוני: זאת דוגמה קלאסית, ממש דוגמה קלאסית.

מרינה סולודקין: מר שרוני, אני מסכימה שלכל דבר אפשר לומר עוד דבר, אבל אני מציגה את העניין - הוצאת ילדים מהבית, חוסר מדיניות רווחה בזמן המלחמה, כמו שהיתה בלבנון, וכמו עכשיו בשדרות.

מרינה סולודקין: אני גם חושבת שכל הסיפור עם גיידאמאק זה סיפור שלא רואים ואקום במדיניות הרווחה בזמן החרום.

מרינה סולודקין: זה הכי נורא והכי לא מקובל.

מרינה סולודקין: דבר שלישי.

מרינה סולודקין: פתחתי את עיתון הארץ בסוף שבוע ופתאום ראיתי שאפילו בספטמבר, במשרד ראש הממשלה, החליטו לחקור מה קורה ברשות החסות לנוער.

מרינה סולודקין: ראיתי על העמוד הראשון את המסקנות ואת התיאורים מה קרה במשרדי הרווחה כשאין פיקוח, כשיש ריב בתוך המשרד, שבלי שר חזק הנהגת המשרד וועד המשרד - שפוגע במי?

מרינה סולודקין: בחלשים ביותר בארץ שלנו.

מרינה סולודקין: אז אני רוצה לומר שכמו שהסכמנו שאנחנו לא מדברים על ראש הממשלה, אנחנו מדברים על דבר אחר.

מרינה סולודקין: יש יועץ משפטי, שאני חושבת שאנחנו, כוועדה, צריכים לפנות אליו.

מרינה סולודקין: צריך להיות נוהל חדש שאחרי 3 חודשים שאין שר, מנכ"ל משרד ראש הממשלה צריך לקחת על עצמו ניהול המשרד.

משה שרוני: אבל יש מנכ"ל משרד הרווחה.

משה שרוני: מה צריך מנכ"ל על מנכ"ל?

משה שרוני: באמת.

נאדיה חילו: צריך שר.

מרינה סולודקין: אני אומרת שאני לא מרוצה.

מרינה סולודקין: לא מתפקוד המנכ"ל ולא מאחרים.

מרינה סולודקין: אני מאוד מעריכה את האנשים, הם מקצוענים.

מרינה סולודקין: אבל מה קורה בארץ?

מרינה סולודקין: עכשיו יש "גבירים" במקום משרדים, אני לא מקבלת את הדבר הזה.

מרינה סולודקין: "גבירים" אלה הם העשירים בעיירה.

מרינה סולודקין: במילה "גבירים" יש יחס שלילי.

מרינה סולודקין: אנחנו מדינה די מפותחת כדי שמשרדי הממשלה יוכלו לעזור לחלשים בזמני החרום.

מרינה סולודקין: אני מציעה, קודם כל לפנות ליועץ המשפטי לממשלה, איך הוא רואה מה שקורה, גם במשרד זה - - -

משה שרוני: את יכולה לפנות ליועץ המשפטי, כל אחד יכול לפנות.

מרינה סולודקין: בטח, ואני אפנה.

מרינה סולודקין: אבל בגלל שאני מעריכה את התפקיד של הוועדה שלנו, אני ממליצה לחשוב אולי אנחנו נפנה למקום הזה.

מרינה סולודקין: תודה.

נאדיה חילו: בהמשך לדבריה של חברת הכנסת סולודקין, גם אני פניתי.

נאדיה חילו: אני מבינה שהדיון היום ממשיך את הדיון הכללי בנושא הרווחה, בנושא של המעון השיקומי וסגירתו של אותו מעון טיפולי שיקומי.

משה שרוני: אבל גמרנו עם זה.

משה שרוני: זה לא הנושא.

משה שרוני: בואו לא נערבב שני דברים.

מרינה סולודקין: רק עוד משפט.

מרינה סולודקין: שכחתי את התמריץ שלי.

מרינה סולודקין: כשראיתי שמחזירים כסף, 90 מיליון שקל ב-2005, שהיו מיועדים לנכים, ויש סכנה שיכולים להחזיר למשרד האוצר עוד 25 מיליון שקל המיועדים לנכים, בעיני זה גם סימנים מדאיגים לתפקוד המשרד.

נאדיה חילו: אני שמחה שהנושא מצא את פתרונו.

נאדיה חילו: אני בהחלט רוצה להתייחס לנושא של הרווחה באופן כללי.

נאדיה חילו: אני חושבת שמינויו של שר, או אי מינויו של שר מאז שהכנסת הזאת מכהנת - לא פעם הרבה חברי כנסת התריעו על העניין הזה.

נאדיה חילו: אני בקשר עם אגוד העובדים הסוציאליים, בקשר מאוד צמוד שם - - -

משה שרוני: שלא יהיה יותר מידי צמוד, שאחר כך יהיו להם בעיות.

נאדיה חילו: אני חלק, ואני גאה להיות חלק.

נאדיה חילו: אני גם רוצה להודיע לאדוני כשהיתה הפגנה של אגוד העובדים הסוציאליים, הייתי חברת הכנסת היחידה שהפגינה.

נאדיה חילו: אני אמשיך להוביל - - -

מרינה סולודקין: טוב, את יודעת איך אני אוהבת לעמוד בהפגנות.

נאדיה חילו: טוב שיש לנו את היכולת להתבדח על הנושאים האלה.

נאדיה חילו: ברור הוא שהמערכת נמצאת היום בקריסה ובעומס מאוד גדול.

נאדיה חילו: לא רק בגלל שאין שר אלא בגלל הנושא החברתי וריבוי המצוקות, על כל הגוונים שלהם, החל מהגיל הרך ועד - - -

משה שרוני: חברת הכנסת נאדיה, 12 שנה הכל קורס, ואת רוצה שביום אחד - אי אפשר.

נאדיה חילו: לא יום אחד.

נאדיה חילו: אדוני היושב ראש, 12 שנה לא הייתי פה בכנסת, גם אתה לא היית.

משה שרוני: אבל המפלגה שלך היתה.

נאדיה חילו: אני חושבת שהיום תפקידנו ואחריותנו בהחלט לנסות ולעצור את ההידרדרות - - -

תמי יונה: זה נראה כמו פארסה.

משה שרוני: גברת, אני מוציא אותך החוצה, עוד מילה.

משה שרוני: הבנת?

משה שרוני: כאן זה לא שוק.

נאדיה חילו: ההידרדרות המאוד גדולה, אדוני היושב ראש, בכל התחומים החברתיים - מה עוד שהעובדים הסוציאליים, העובדים המסורים והמקצועיים האלה, שגם שם יש הקפאות וקיצוצים, הם גם קורסים.

נאדיה חילו: קורסים בשל העבודה השוטפת והמצוקות הרגילות ש-12 ו-20 שנה כולנו מכירים.

נאדיה חילו: אבל הם גם קורסים בשל מצבים חדשים שהתווספו, במיוחד בצפון, המלחמות והרבה מאוד נושאים נוספים.

נאדיה חילו: הנושא לא מבשר טובות.

נאדיה חילו: דיברנו על 12 שנה.

נאדיה חילו: אני לא רואה עדיין היום איזה קצה של אור בקצה המנהרה.

נאדיה חילו: גם בחוק ההסדרים אנחנו ערים להרבה מאוד עוולות בתחומים החברתיים, ואדוני יודע.

נאדיה חילו: אם אנחנו מדברים על הנושא של המעונות, הפרטות למיניהן, אם אנחנו הולכים לנושא של הגיל הרך, אם אנחנו הולכים לנושא של הקפאת - אנחנו עדים להרבה עוולות בתחומים החברתיים: נושא המעונות, הפרטות למיניהם, נושא הגיל הרך, הנושא של הקפאת – אני מכירה את זה בכל מיני אזורים אחרים.

נאדיה חילו: הצירוף הזה של אי הובלה והנושא של שר הוא לא רק בסמכויות אלא הוא גם מקרין חשיבות של נושא לציבור הרחב.

מרינה סולודקין: לא רק לציבור, גם למדינה.

נאדיה חילו: גם למדינה, למוסדות, לעובדים.

נאדיה חילו: הקפאה מסוימת של תקנים במשרדי ממשלה שונים לא מבשרים הוספה של תקנים לכוחות מקצועיים, שגם יוכלו לבלום או לקלוט ולהיות גם לעזר לכל אותם מצוקות ומסלולים וקהלי יעד, שהם מאוד קשים.

נאדיה חילו: אני גם שומעת באזור שאני גרה, אזור תל אביב יפו, על קיצוצים פה וקיצוצים שם.

נאדיה חילו: זה מתחיל בקשישים ומגיע עד הגילאים הצעירים.

נאדיה חילו: אמנם הנושא לא ייפתר היום בהמלצה כזאת או אחרת, אבל קריאה, בהחלט, למינוי שר - רק אתמול שמענו על דוח הכשלים החמורים.

נאדיה חילו: זה גם חלק מהעניין.

נאדיה חילו: אני רוצה להיכנס לפרטי פרטים, הגשתי הצעה לסדר בעניין הזה.

נאדיה חילו: היו"ר משה שרוני: את יודעת שכשאת קוראת עיתון, 50% תזרקי.

נאדיה חילו: אז את ה-50% אני לוקחת.

נאדיה חילו: אני לוקחת את ה-20%.

נאדיה חילו: אני גם יכולה לקרוא את המהות של הדברים בין השורות.

נאדיה חילו: הגשתי הצעה דחופה לסדר, אני מקווה שהיא תתקבל, ואני אדבר על זה בכנסת.

נאדיה חילו: אבל בהחלט הגיע הזמן – אותי, לפחות, זה לא מספק.

נאדיה חילו: אנחנו שומעים מדי פעם את כוונותיו הטובות מאוד של ראש הממשלה למינוי שר.

נאדיה חילו: אני חושבת שצריך לשים את הכוונות בצד והגיע הזמן לבצע מהלכים.

מרינה סולודקין: אני גם מבקשת דיון בוועדה בנושא הדוח האחרון.

וילמה מאור: הנושא נדון בוועדה ואנחנו אמורים לקיים דיון נוסף בוועדה עם קבלת הדיווח.

משה שרוני: הועדה הזאת זה לא – יש עוד המון דיונים יותר רציניים מהנושא הזה.

משה שרוני: באמת, אנחנו מקדישים 4 ישיבות ביום.

משה שרוני: אני יכול לעשות 8 ישיבות בלי בעיות.

משה שרוני: אני רוצה לראות שחברי כנסת יהיו כאן

משה שרוני: גם ב-12 בלילה וגם ביום שישי וגם ביום ראשון וגם ביום חמישי שיהיו כאן.

משה שרוני: את רואה, מ-12 חברי ועדה, כמה חברי כנסת ישנם פה, מה החשיבות.

משה שרוני: ככה מתנהגים בכנסת ישראל.

מרינה סולודקין: לכל אחד יש עוד 5 ועדות.

משה שרוני: אז שלא יהיו.

משה שרוני: זאת הוועדה הכי חשובה.

חיים אמסלם: אז תציע להגדיל את מספר חברי הכנסת, אולי זה יפתור לך את העניין.

משה שרוני: זה לא עניין להגדיל.

משה שרוני: אני רוצה כשיש דיון - - -

חיים אמסלם: שרוני, אתה יודע שהדיונים כאן בוועדה חשובים גם לנו.

חיים אמסלם: באותו זמן בדיוק יש דיונים מאוד חשובים גם בוועדת החינוך ובוועדות אחרות, שגם אם אני לא חבר בוועדות אני רוצה להשתתף ולהביע את דעתי.

משה שרוני: חבר הכנסת אמסלם, אני מוכן לעשות ישיבה ב-20:00, בלי בעיות.

משה שרוני: אז תשיג לי תקציב בשביל הצוות שלי שעות נוספות ואז אני אעשה את זה.

משה שרוני: אני רוצה לשמוע את יו"ר אגוד העובדים הסוציאליים הארצי, בבקשה.

יצחק פרי: תודה רבה על רשות הדיבור.

יצחק פרי: אני מודה לחברת הכנסת סולודקין שהעלתה את הנושא.

יצחק פרי: אני חושב שאנחנו נמצאים במקום שבו הנושא צריך לעלות ברמה העקרונית ביותר.

יצחק פרי: אני מדבר כמי שמייצג 16,000 עובדים סוציאליים מכל רחבי הארץ.

יצחק פרי: לא יתכן שנושא כל כך חשוב כמו רווחה, כאשר לאורך כמה וכמה שנים אנחנו מקבלים דוח אחרי דוח על אנשים עניים בארץ, של ילדים עניים בארץ, מצוקות אדירות, ובראש במשרד הרווחה לא עומד אדם פוליטי, שמסוגל לקחת את הנושא הפוליטי ולהביא אותו למקומות הנכונים.

יצחק פרי: יושבים פה חברים טובים שלי ממשרד הרווחה, אחד אחד מוכשרים.

יצחק פרי: אני לא יכול לבוא ולהגיד מילה אחת רעה עליהם.

יצחק פרי: הם עושים כל אחד את עבודתו נהדר.

יצחק פרי: מה שחסר להם מעליהם זאת הדמות הפוליטית שתוביל את הדברים פה בכנסת, בוועדת הכספים.

משה שרוני: אני לא בטוח בזה.

יצחק פרי: חברת הכנסת סולודקין הזכירה את המלחמה.

יצחק פרי: אני במהלך 33 ימים של המלחמה - אני קב"ן פיקודי של פיקוד צפון במילואים והסתובבתי בכל הלשכות.

יצחק פרי: אתה צודק, העובדים הסוציאליים עבדו קשה.

יצחק פרי: אבל אני אומר לך דבר אחד.

יצחק פרי: מלשכה ללשכה, כל מקום עבד בצורה אחרת.

יצחק פרי: זה היה מחובר לעמותה הזאת וזה היה מחובר לעמותה אחרת.

יצחק פרי: כל ראש עיר – על פי מיטב ההמצאות שלו.

יצחק פרי: אם לא היו המצאות, אז אם תסתכל על צפת, שם הלשכה התמוטטה.

יצחק פרי: ואתה ראית שם קשישים ומשפחות עם ילדים.

משה שרוני: היא התמוטטה משתי סיבות.

משה שרוני: שמנכ"ל עירית צפת הסתלק משם, ברח, ועוד כמה חברי מועצה.

משה שרוני: ככה נראים הנבחרים.

יצחק פרי: מה שאני כרגע אומר, שלא היה מישהו מרכזי שיוביל את כל הטיפול בנושא, זה היה חסר.

יצחק פרי: לצערי ראיתי היום ברכבת קריקטורה שמבזה את ראש הממשלה, וזה כואב לי.

יצחק פרי: נכתב שם: "שר הרווחה גיידאמאק".

יצחק פרי: לוקחים את הנושא הכל כך חשוב ופשוט פוגעים בו, הופכים אותו לזול ולנטול חשיבות.

משה שרוני: בוא לא נדבר על גיידאמאק בשבילי הוא כאילו לא קיים כאן בוועדה.

מרינה סולודקין: השר לא קיים, גיידאמאק קיים.

משה שרוני: באמת מרינה, עד כאן.

יצחק פרי: חבר הכנסת שרוני, בעניין הזה, באמת, אין פער בינינו.

יצחק פרי: אני בפירוש חושב שעצם הזכרת שמו בוועדת הרווחה, בנושאי רווחה, פוגע בנושא של הרווחה ומוריד את הנושא לרמה מאוד נמוכה.

יצחק פרי: קשה לי להאמין, שראש הממשלה אולמרט, בתוך כל מה שמוטל עליו, מסוגל לתת, אלא אם כן הוא סופרמן, יותר משעה שעתיים בשבוע כדי לשבת עם המנכ"ל על הדברים הכי בוערים.

יצחק פרי: מכיוון שאני מכיר את הנושאים ואני יכול לתת רשימה ארוכה של נושאים, ראוי היה שיהיה שר רווחה במשרה מלאה לעניין הזה.

חיים אמסלם: נושא הדיון היום לא חדש, כבר דיברנו על זה מעל במה הכנסת, אמרנו ודיברנו.

חיים אמסלם: מה שמרגיז - - -

משה שרוני: טוחנים מים.

חיים אמסלם: טוחנים מים.

חיים אמסלם: אני לא מתנגד שכמו בכל המשרדים, מי שנמצא בראש משרד הוא איש פוליטי.

חיים אמסלם: מה יש?

חיים אמסלם: זה בסדר.

חיים אמסלם: אלה כללי הדמוקרטיה וזה המשחק הפוליטי וכך צריך להיות.

חיים אמסלם: כך היה וכך יהיה.

חיים אמסלם: מה שמרגיז בסיפור הזה הוא, שבמשך חודשים על חודשים ממתינים למפלגה נכבדת, שאולי תיכנס ואולי לא תיכנס.

חיים אמסלם: אולי מנהלים משא ומתן ואולי לא מנהלים משא ומתן, וזה כן עולה על שרטון וזה לא עולה על שרטון.

חיים אמסלם: נמאס לשמוע את זה.

חיים אמסלם: שיחליט מה שיחליט, שימנה מי שימנה, ושיחליטו הם מה שיחליטו.

משה שרוני: מה עושה השר שלך בממשלה?

משה שרוני: למה הוא לא מעלה את הנושא הזה בממשלה?

חיים אמסלם: השר שלי, מה אתה רוצה ממנו?

חיים אמסלם: הוא שר התמ"ת.

משה שרוני: שיעלה את הבעיה הזאת בממשלה.

חיים אמסלם: אדוני, סליחה.

חיים אמסלם: בוועדה הזאת אתה מעלה את זה, ואתה תדרוש את זה ואנחנו דורשים את זה יחד איתך.

חיים אמסלם: שימהר ויסיים את המשא ומתן.

חיים אמסלם: ואם הם לא רוצים, חברי באגודת ישראל, שכל הכבוד להם, ויש להם כל מיני סיבות, שיהיו בריאים, אבל זה בלתי נסבל.

חיים אמסלם: הלא אתה יודע שזאת הסיבה האמיתית.

חיים אמסלם: כל היתר זה בלה בלה בלה.

פיני קבלו: אני סמנכ"ל בשלטון המקומי, מחזיק תיק הרווחה.

פיני קבלו: באמת, בלי להפחית בכבודו של המנכ"ל שנמצא כאן, ואכן אנחנו בקשרים עם הצוות הנפלא שלו במשרד, אני חושב שקורה משהו בחברה שלנו.

פיני קבלו: עצם העניין שמדינת ישראל מתעוררת בוקר בוקר וכולנו רואים דוחות בנושא עוני ודוחות על דברים אחרים, ואנחנו עוברים לסדר היום - במשרד שחייב להיות בו שר.

פיני קבלו: זה רק מראה שלחברה שלנו, כנראה, יש עדיפויות אחרות ולכן גם ההנהגה במדינה לא שמה ולא נתנה את דעתה נושא הזה של שר.

פיני קבלו: צריך שר באופן דחוף, כי זה לא פחות חשוב מכל הוועדות שקיימות בנושא המלחמה.

פיני קבלו: הנושא הוא הרווחה והמצוקה שהיה במלחמה האחרונה וזה עלה לסדר היום.

פיני קבלו: לכן מצאנו עורף ומצאנו מערכת חלשה מבחינה חברתית.

פיני קבלו: לכן בעניין הזה צריך להקים צעקה.

פיני קבלו: יש לנו עובדים סוציאליים שעובדים בשכר מאוד נמוך.

פיני קבלו: יש עזיבה של המערכת הזאת.

פיני קבלו: יש לנו חוסר בחקיקה בנושאים חברתיים.

משה שרוני: אני שואל אותך כשלטון מקומי.

משה שרוני: למה כל ראשי הערים במדינת ישראל לא באו לכאן עם המפתחות להגיד: "קחו את המפתחות, אנחנו לא יכולים לנהל".

משה שרוני: למה לא עושים את זה?

משה שרוני: מה יש?

פיני קבלו: אני לא אתן תשובות מה עושים ראשי ערים.

פיני קבלו: הם אנשים נבחרים.

משה שרוני: הבעיה היא שלא עושים, זאת הבעיה.

פיני קבלו: אני יושבים ונפגעים עם מנהלי רווחה.

פיני קבלו: רק אתמול המנכ"ל הנוכחי הצליח להיפגש עם ראש הממשלה - רק פעם אחת בנושאים חברתיים.

פיני קבלו: אנחנו אחרי מלחמה ואחרי בעיות מאוד מאוד קשות.

פיני קבלו: יש כל כך הרבה דברים דחופים שצריך לדחוף אותם.

פיני קבלו: יש מערכת שלא יכולה להמשיך להתקיים.

פיני קבלו: המערכת הזאת חייבת שיעמוד בראשה שר.

פיני קבלו: אני אומר זאת עם כל וההערכה שיש לי למנכ"ל שמילא תפקיד מאוד חשוב, גם במלחמה.

פיני קבלו: הצוות שלו הוא צוות מקצועי.

פיני קבלו: צריכה לקום זעקה.

פיני קבלו: אתה צודק אדוני היושב ראש, לו יכולתי להביא שכל ראשי הערים יעשו מהלך, ויוזעקו - ניסיתי למצוא כל מיני דרכים, אם זה באמצעות איגוד העובדים הסוציאליים ובאמצעות איגוד המנהלים, על מנת להקים זעקה שבכל זאת יהיה שר.

פיני קבלו: אבל אנחנו שומעים, השכם והערב, שמחר ובעוד שבוע ובעוד חודש.

משה שרוני: מר קבלו, אתה יודע שעבדתי בעירייה 35 שנה ואני מכיר את ראשי הערים מכאן ומכאן, כך שבאמת.

משה שרוני: אי אפשר להוריד את האחריות של ראשי הערים בנושאים אלה.

משה שרוני: לא מעניין אותם לא סוציאליים ולא זה ולא זה.

חיים אמסלם: ואתה חושב שזה היה עוזר?

משה שרוני: אם ראשי הערים היו באים וזורקים את המפתחות.

משה שרוני: תאמין לי – ראשי ערים מה מעניין אותם?

משה שרוני: חינוך חובה במדינת ישראל, למה העיריות צריכות לנהל את זה?

משה שרוני: תסלח לי.

משה שרוני: משרד החינוך צריך לנהל.

משה שרוני: יש חינוך חובה?

משה שרוני: אם אני הייתי ראש עיר, אף בית ספר לא הייתי נותן שינעלו.

משה שרוני: מה זה כאן?

משה שרוני: יש חינוך חובה, תטפלו בזה.

משה שרוני: אבל נוח לראש העיר.

משה שרוני: הכל נוח, הוולבו ישנו, ראש לשכה ישנו, זה נוח.

פיני קבלו: אדוני היושב ראש, אני לא חושב שהנושא של הרווחה הוא בידי הממשלה.

פיני קבלו: אנחנו בסך הכל קבלנים שמפעילים את מה שהמשרד מכתיב לנו.

פיני קבלו: אנחנו משתתפים ב-25%.

פיני קבלו: 75% זה - - -

משה שרוני: זה גרוע שאתם קבלנים, זה הכל.

פיני קבלו: אז תשנו את זה, אתם המחוקקים.

חיים אמסלם: אתה מגלגל את זה על ראשי הערים, זה לא בצדק.

חיים אמסלם: היו"ר משה שרוני: חבר כנסת אמסלם אני אוהב שעושים ביקורת קונסטרוקטיבית ולא לזרוק את הכל, באמת.

פיני קבלו: במלחמה, העובדים הסוציאליים עשו עבודת קודש, עברו מקלט מקלט וחילקו מזון.

פיני קבלו: הפכו להיות עובדים של קייטרינג ומלצרים.

פיני קבלו: מה לא עשו?

פיני קבלו: המדינה לא היתה שם.

פיני קבלו: ולכן אי אפשר להמעיט בערכם של הרשויות המקומיות, איך שהם עבדו, באיזה לחצים הם היו, ואיך הם התארגנו.

פיני קבלו: המדינה היתה צריכה לעשות את הדברים האלו.

פיני קבלו: לכן אני חושב שהביקורת על ראשי רשויות, למעט מקום או שניים ששם היתה קריסה, לא מוצדקת.

פיני קבלו: אני חושב שעמדנו בכבוד, ועד היום אנחנו משקמים.

משה שרוני: הייתי בצפון יום יום, ואני יודע מה שאני אומר.

פיני קבלו: אני מצטרף, אדוני היושב, לחברת הכנסת על היוזמה הברוכה שלה.

פיני קבלו: צריך ללחוץ.

פיני קבלו: אולי כמו שראשי הערים יזרקו מפתחות, אולי גם חברי כנסת יזרקו מפתחות בעניין הזה.

משה שרוני: יש לי הצעה ששר הביטחון יהיה שר הרווחה, וזה הכל.

משה שרוני: הוא יצא עם דגל הרווחה.

פיני קבלו: אני חבר המפלגה, אני תומך.

משה שרוני: תנסו לשכנע אותו.

מרינה סולודקין: אני מציעה למנות את מנכ"ל משרד ראש הממשלה כמנכ"ל משרד הרווחה.

חיים אמסלם: אבל למשרד הרווחה יש מנכ"ל.

יהודית גלנץ: אני רכזת רווחה במרכז השלטון המקומי.

יהודית גלנץ: אני לא יכולה לחדש נימוקים.

יהודית גלנץ: כל הנימוקים שנאמרו פה, גם על ידי נאדיה וגם על ידי פיני, הם נכונים.

יהודית גלנץ: אני רק רוצה להדגיש את האבסורד שאנחנו צריכים לשבת ולהתווכח בכלל על עצם העובדה שצריך להיות שר רווחה.

יהודית גלנץ: הרי לא עולה על הדעת שאיזשהו משרד יתנהל ללא שר.

יהודית גלנץ: אם ניתן היה והמנכ"לים היו יכולים לנהל את השרים – שוב, אני מסכימה עם פיני, ואני לא מזלזלת בכבודם של האנשים הנפלאים שיושבים פה, אבל אם ניתן היה לנהל את משרדי הממשלה ללא שרים, אז זאת הצעה טובה מאוד.

יהודית גלנץ: אפשר לפטר את כל השרים, מדינת ישראל תחסוך כסף.

יהודית גלנץ: אין ספק שזה מובן מאליו וטריוויאלי בכלל לדרוש שיהיה פה שר.

יהודית גלנץ: לא יתכן שאין שר רוחה במדינת ישראל.

מרינה סולודקין: יש הצעה להזמין את ראש הממשלה.

וילמה מאור: אנחנו הזמנו את ראש הממשלה לישיבה, הוא בוועדת הכספים.

חיים אמסלם: הוא יאמר שבתוך 10 ימים ימונה שר רווחה.

משה שרוני: אני מודיע לך ששר רווחה לא יהיה תוך 10 ימים.

תמי יונה: אני מאלו"ט, האגודה לילדים אוטיסטים.

תמי יונה: אני אמא לילד בן 13, אוטיסט.

תמי יונה: אני מייצגת אימהות כמוני, שנוסף לזה שיש להן ילדים אוטיסטים ועובדות מאוד קשה, במשך החיים הן השקיעו את החיים שלהן לגייס תרומות כדי לבנות בית.

תמי יונה: היום אין לא יכולות לקדם את הבית כי אין מועצה ציבורית שתאשר את ההחלטות המקצועיות של אנשי המקצוע במשרד הרווחה, להעביר את הכספים בשביל הבית.

משה שיאון: את מדברת על הביטוח הלאומי.

תמי יונה: אני מדברת כאזרחית פשוטה, כצרכנית.

תמי יונה: לא בחרתי להיות צרכנית של הרווחה.

תמי יונה: יש לנו ילד נכה.

תמי יונה: אתה יכול לשאול אותי למה באמת האמנתי בבחירות שהפעם ישימו את הרווחה על סדר היום ובחרתי את מה שבחרתי?

תמי יונה: אבל שנתיים אין שר רווחה.

תמי יונה: אי אפשר לפתח, אי אפשר לפתוח מעונות ולהרחיב.

תמי יונה: הציבור הזה הולך וגדל.

תמי יונה: אתה יודע?

תמי יונה: בנוסף לחיים הקשים, כהורה לילד נכה, כאזרחית זה משפיל ומעליב, ההתייחסות של הפוליטיקאים אלינו ואל זה שאין שר רווחה, שאין עם מי לדבר.

משה שרוני: מנכ"ל משרד הרווחה, בבקשה.

משה שיאון: תודה.

משה שיאון: בוקר טוב אדוני היושב ראש, גבירותיי ורבותי חברי הכנסת.

משה שיאון: אני אתייחס אך ורק להיבט המקצועי.

משה שיאון: אני לא אתייחס להיבטים של שר או לא שר.

משה שיאון: אני עובד מדינה.

משה שיאון: הבאתי לפה מנהלי אגפים, את המשנה למנכ"ל.

משה שיאון: תרשו לי לומר לכם, אני אומר את זה אפילו בהתרגשות, נעשה פה עוול לשדרה הציבורית.

מרינה סולודקין: עושים עוול לעם.

משה שיאון: נעשה פה עוול.

משה שיאון: יש פה התנהלות של משרד, ואני אתייחס אחד לאחד, גברתי חברת הכנסת.

משה שיאון: נעשה פה עוול לעבודה שנעשית, עבודה של התנהלות מסודרת.

משה שיאון: אני עובד במוסד הזה שנים רבות מאוד וגם חברי עובדים שנים רבות.

משה שיאון: אנחנו מכירים את ההתנהלות הקודמות.

משה שיאון: אפרופו בסוגריים, עם שר ובלי שר, כולנו עושים כמיטב יכולתנו במובן החיובי של המילה.

משה שיאון: יש התנהלות מסודרת של עבודה רגילה, שוטפת, בכל המובנים, ממש בכל המובנים.

משה שיאון: דיונים עם אגף תקציבים, פגישות עם ראש הממשלה, ולא אחת, אדוני פיני, תאמין לי שלא אחת.

משה שיאון: אמר היושב ראש מה האמת בעיתון.

משה שיאון: אנחנו נפגשים ואני מעדכן אותו בדברים באופן כללי וגם את מנכ"ל משרדו ויועציו, שאחד מהם נמצא פה.

משה שיאון: יש מנכ"ל למשרד הרווחה.

משה שיאון: כמו שמנכ"ל רוה"מ הוא למעשה יושב ראש פורום המנכ"לים, אני מופיע אצלו, אנחנו משתפים פעולה בכל הנושאים, גם בהיבטים המקצועיים של המשרד וגם בהיבטים הכלליים שלנו.

משה שיאון: אבל לבוא ולומר – הרקע של המצוקות ועוני, הלא הבעיה היא לא במשרד הרווחה, עם כל הכבוד.

משה שיאון: יש את המוסד לביטוח לאומי, יש את הטיפול בגורמים לעוני.

משה שיאון: כמובן שאנחנו טוענים את טענותינו.

משה שיאון: אנחנו למעשה טוענים את טענותינו בנושא של תוספות תקציב.

משה שיאון: מתי משרד הרווחה קיבל בשנים האחרונות 200 מיליון שקלים תוספת תקציבית?

משה שיאון: מתי הוא קיבל את זה?

משה שיאון: קיבלנו תוספת תקציבית מאוד משמעותית לטיפול בנושאים רבים וחשובים מ אוד, אפרופו עלות או דברים אחרים.

משה שרוני: ב-2006 הם קיבלו 8 מיליון תוספת.

נאדיה חילו: עם כל זאת, אין צורך בשר?

משה שיאון: חברת הכנסת נאדיה חילו, אל תאמרו את מה שלא אמרתי.

נאדיה חילו: אני מסכימה שאתם עושים עבודה מאוד מקצועית.

נאדיה חילו: אני 30 שנה במקצוע.

משה שיאון: לא אמרתי שלא צריך להיות שר.

משה שיאון: אגב, במתכונת הפורמאלית שר הרווחה הוא ראש הממשלה, עם כל הכבוד לכם.

משה שיאון: זה בדיוק המתכונת הפורמאלית שלו, ולכן אני לא אגע בנושא הזה.

משה שיאון: זה שצריך להיות שר, אתם בעצמכם אומרים את זה.

משה שיאון: אני רק אומר שבהתנהלות הכללית, באגפים שלנו, במחוזות, בלשכות לשירותיים חברתיים, ההתנהלות היא התנהלות.

משה שיאון: שהכל חלק והכל ורוד?

משה שיאון: לא.

משה שיאון: אני חושב שגם במשרדים אחרים, בכל המדינה, לא הכל ורוד, ואני לא צריך לחזור על נושאים אחרים.

מרינה סולודקין: מחזירים כסף לאוצר.

משה שיאון: אנחנו לא מחזירים כסף.

משה שיאון: אנחנו נתייחס גם לזה.

משה שרוני: באמת, אני מפסיק את הדיון בלי שום דבר.

משה שיאון: חברת הכנסת מרינה, גם בוועדת העבודה והרווחה של הכנסת, שבה אני דיווחתי על המלחמה, אפשר לבדוק את זה - המשרד שלנו נקט ביוזמות.

משה שיאון: המשרד שלנו נקט בפעולות.

משה שיאון: המשרד שלנו, למעשה, תאם את כל פעולות המזון.

משה שיאון: פיני מכיר את זה לפני ולפנים.

משה שיאון: יושב פה מנחם וגשל כמשנה למנכ"ל.

משה שיאון: אנחנו עשינו את זה.

משה שיאון: הלא אותן עמותות שמדובר עליהן - - -

מרינה סולודקין: היו רעבים בקרית שמונה ובצפת.

משה שיאון: אותן עמותות שעשו – לנהריה נתנו פי 4 ואולי למקום אחר לא נתנו כלום.

משה שיאון: המשרד לקח יוזמה בימים הראשונים של המלחמה.

משה שיאון: אנחנו טיפלנו ברענון, טיפלנו בנופשונים.

משה שיאון: יושב פה מנהל אגף השיקום, גם בנכים טיפלנו, וגם במפגרים.

משה שיאון: אני לא אפרט לכם את הדברים האלה, אמרתי אותם, הודעתי גם בממשלה ודיווחתי לממשלה.

משה שיאון: לבוא ולקחת אירוע ולקחת אולי נכה או זקן, ואני בוודאי לא יכול להכחיש אירוע זה או אחר, ולהשליך על עבודת המשרד?

משה שיאון: אגב, אומרים את זה גם במשרדו של ראש הממשלה וגם עמיתי במל"ח, ראש המל"ל, בכבודם ובעצמם.

משה שיאון: אנחנו היינו אחד המשרדים הפעילים ביותר, היוזמים ביותר.

משה שיאון: מייד בתחילת המלחמה צפינו שאנחנו נכנסים לתקופה מאוד קשה.

משה שיאון: עשינו פעולות וסיורים בשטח, ועבודת שטח לאורך כל הדרך.

משה שיאון: לקחת את משבר חסות הנוער, אפרופו עיתון, ולהפוך אותו להתנהלות הכללית, אני אומר שזה עוול.

משה שיאון: זה משבר שהיה, זה משבר שקיים שנים רבות.

משה שיאון: דווקא אני, כמנכ"ל, אמרתי: "רבותי, פעם אחת נפתח את המוגלה הזאת".

משה שיאון: לקחנו את המוגלה הזאת כדי לפתוח אותה.

משה שיאון: ביקשתי פה סיוע בגלל כל מיני היבטים משפטיים כי אמרתי שאני לא אעשה את אותו שימוע ידוע.

משה שיאון: פתחנו את הנושא הזה.

משה שיאון: לבוא ולהשליך על כל המשרד, על אגפים שעושים עבודה נאמנה, על מחוזות, על לשכות לשירותים חברתיים בכל המערכת, אני אומר לכם בכנות שזה עוול, פשוט עוול לעשות את זה לאנשים האלה שעובדים פה יום ולילה.

משה שיאון: אני גם רוצה לומר תודה לחבריי.

משה שיאון: לסיכום, אני אומר שיש מה לעשות, יש מה לתקן, אף אחד מאיתנו לא מושלם.

משה שיאון: אפרופו המלחמה, מתנהלים בנושא הזה דיונים של הפקת לקחים, כולל במשרד שלנו.

משה שיאון: במל"ח, בפיקוד העורף.

משה שיאון: הלא לי היו ויכוחים עם פיקוד העורף ועם מל"ח.

משה שיאון: אמרתי: "רבותי, תפקידי לפנות אנשים, תפקידי לחלק אוכל", עשיתי את זה ואני שמח שעשיתי את זה.

משה שיאון: עשיתי את זה באהבה ואני מקווה שלא נגיע למלחמה נוספת.

משה שיאון: אבל אי אפשר לנעוץ בנו עוד פעם ועוד פעם מסמרים.

משה שיאון: אני רואה את זה כל יום וזה כואב לי גם במובן האישי.

משה שיאון: תודה אדוני היושב ראש.

אבי אורן: אני נציג מטה מאבק הנכים.

אבי אורן: אני משמש כיום כעובד הסוציאלי של המטה.

אבי אורן: אני לא חולק על דברי המנכ"ל על הנושא של הפעילות בשטח, יש לי רק תיקון אחד: מי שפינה נכים אלה היו עמותות ומטה מאבק הנכים בעצמו פינה 6,000 נכים בשיתוף עם אנשי השטח של משרד הרווחה ועל זה אין חולק.

אבי אורן: הנושא שאין שר רווחה מבטא מדיניות ממשלתית שמראה על סדר עדיפויות.

אבי אורן: אין חולק על העובדה שמשרד הרווחה ודרגי השטח של משרד העבודה עושים את העבודה שהם צריכים.

אבי אורן: אבל העניין הוא שמה שאנחנו רואים היום זה השתלטות של המגזר השלישי על כל הנושא של הרווחה בישראל.

אבי אורן: העובדה שאין שר רווחה ממחישה את המדיניות של הממשלה הזאת.

אבי אורן: יש מגזר שלישי ואנחנו בעצם נותנים פה אלטרנטיבה לדמוקרטיה.

אבי אורן: ככל שהאלטרנטיבה גדולה יותר, כך הסכנה גדולה יותר.

אבי אורן: המצב בשטח, כפי שמטה מאבק הנכים רואה אותו, הוא מצב קשה.

אבי אורן: אני לא חושב שהמצב השתפר.

אבי אורן: הנכים היום במצוקה הרבה יותר קשה.

אבי אורן: אני, אישית, מטפל בנכים שהם ממש על סף רעב ולרשויות הרווחה, איתן אני עובד בשיתוף פעולה, אין מענה.

אבי אורן: לא בשעות סמך, התקציבים נגמרו, תחכו לינואר.

אבי אורן: אני חושב ששר חשוב בעיקר כדי להוביל רפורמות, שיהיה נציג ופה בכנסת לאנשים ולשכבות החלשות.

שמעון יאיר: אני יושב ראש ארגון נכי הפוליו בישראל.

שמעון יאיר: אני לא רוצה להיכנס לויכוח הזה אם צריך שר.

שמעון יאיר: אני רק רוצה לומר שאנחנו זוכים לשיתוף פעולה מלא, מצוין, ממשרד הרווחה, גם בלי שר רווחה.

שמעון יאיר: אין לנו בעיה.

שמעון יאיר: אנחנו מקבלים שיתוף פעולה, תנאים, וכל מה שצריך.

מרינה סולודקין: אז להמשיך?

משה שרוני: אתם לא רוצים לשמוע גם משהו טוב על המשרד?

משה שרוני: באמת, אי אפשר לקטול את הכל בבת אחת.

שמעון יאיר: לכן הקדמתי ואמרתי שאני לא נכנס לויכוח הזה.

שמעון יאיר: רוצים שר רווחה, לא רוצים שר, זה עניין אחר.

שמעון יאיר: אני רק רוצה לומר באמת לדרג המקצועי, למנכ"ל ומתחתיו, שאין לנו בעיה בכלל איתם.

שמעון יאיר: אנחנו זוכים לשיתוף פעולה, לעזרה.

שמעון יאיר: בקיצור, אין בקשה שנדחית.

מוטי וינטר: חברת הכנסת סולודקין, את הערת בקשר להוצאת ילדים מחוץ לבית.

מוטי וינטר: אני רוצה לומר שמאז ועדת גילת, מייד כשנכנס דב גולדנברג, הוא הקים ועדה שדנה בתכנית הזאת בצורה מפורטת.

מוטי וינטר: לאחר מכן פתחנו באחת ההמלצות המרכזיות של ועדת גילת – פיתוח השירותים הקהילתיים.

מוטי וינטר: מאז, 3 שנים, החזרנו 1,000 ילדים הביתה ומנענו סידורם של מאות אחרים.

מוטי וינטר: היום, אחת התכניות המרכזיות של המשרד זאת תכנית "עם הפנים לקהילה", ששמה לה ליעד לפתח תשתית קהילתית ובתוכה 10,000 יחידות שירות לילדים.

מוטי וינטר: בנוסף לזה, ועדת שמידט אימצה את הכיוון המרכזי הזה, של עם הפנים לקהילה, ובימים אלה עומדים להתקיים דיונים עם משרד ראש הממשלה, שבשנת 2007 תתחיל התכנית לפעול בצפון ובעוד כמה ישובים בארץ.

מוטי וינטר: כלומר, כל הדברים שדנו עליהם בחדר השני, קורמים עור וגידים ופועלים הלכה למעשה.

מוטי וינטר: הדרך עוד ארוכה, מחסור גדול, אבל אנחנו בדרך נכונה.

מרינה סולודקין: אבל מתרבים אצלי המקרים שעוד פעם מוציאים ילדים מהבית וזה טעות.

משה שרוני: בסדר, מה אני יכול לעשות?

משה שרוני: טעות לא טעות, אין מי שלא שוגה.

משה שרוני: אז אי אפשר, בואי נעשה סיבוב מה המינוסים ומה הפלוסים, ואני אראה לך שהפלוסים יותר מאשר המינוסים.

משה שרוני: כך עושים את החשבון.

ישי לפשיץ: אני הורה לילד אוטיסט שצריך להיכנס להוסטל ולא יכול להיכנס בגלל שאושרו תקציבים שלא ניתן לקבל אותם – אני לא מאמין שהכסף הזה יחזור, אני לא מאמין שמישהו ייתן שזה יחזור, אבל יש סכנה - - -

משה שרוני: אף פרומיל לא יחזור לאוצר.

ישי ליפשיץ: תעזור לנו שלא יחזור.

ישי ליפשיץ: אני רוצה לומר בתמציתיות.

ישי ליפשיץ: קודם כל יש שיתוף פעולה ויש אנשים יקרים במשרדי הרווחה.

ישי ליפשיץ: אבל להגיד שהכל בסדר?

משה שיאון: זה לא נאמר.

ישי ליפשיץ: אני בטוח שהאנשים נהדרים.

ישי ליפשיץ: אני מאלה שלא יכול להתלוצץ פה, עם כל זה שיש לי חוש הומור, וזה ממש לא מצחיק אותי מה שקורה.

ישי ליפשיץ: יש הרבה דברים שמטופלים אבל יש הרבה דברים שהם על הפנים.

ישי ליפשיץ: אני יכול רק להגיד שלא צריכה להתעורר השאלה.

ישי ליפשיץ: זה היפוך הפירמידה.

ישי ליפשיץ: זה שברח מנכ"ל מאיזה שהוא מקום, אתה צודק אדוני, מישהו צריך לטפל בזה שברח, שזה הרי האבסורד הכי גדול.

ישי ליפשיץ: לואקום הזה נכנסים כל מיני כאלה שלא צריכים להיכנס.

משה שרוני: הבעיה שברחו יותר מנכ"לים.

ישי ליפשיץ: אני מציע שבמקום היפוך פירמידה נתחיל להכיר בעובדה שצריך מנהיגות למשרד.

ישי ליפשיץ: חוץ ממנכ"לים יקרים שעושים עבודה טובה, ואנחנו עובדים מולם, צריך להיות מנהיג שאצלו אם מישהו סורח או לא ממלא את תפקידו, הוא יקבל טיפול.

ישי ליפשיץ: זה חייב לקבל טיפול מיידי, מר שרוני, מבקשים את עזרתך לעניין הזה.

מנחם וגשל: אני משמש כמשנה למנכ"ל.

מנחם וגשל: במקרה אני אחראי על הנושא של האוטיסטים.

משה שרוני: היום אנחנו דנים על תקנות בנושאים האלה.

מנחם וגשל: העובדה שצריך שר זאת עובדה.

מנחם וגשל: זאת לא הסוגיה שאנחנו נדרשים כרגע.

מנחם וגשל: דווקא האוטיסטים, זאת הדוגמה, לדעתי, הכי טובה.

מנחם וגשל: מאז שנושא האוטיסטים עבר למשרד הרווחה, הוא קודם הרבה יותר ממה שקודם לפני שנים.

מנחם וגשל: אני חושב שההורים לילדים האוטיסטים, בייצוגה של אלו"ט, ואנחנו יושבים עם אלו"ט הרבה מאוד, אומרים את הדברים האלה בכל פעם מחדש, בכל ישיבה, כולל בישיבות ועדת הרווחה.

מרינה סולודקין: מה עם תושבי שדרות?

מרינה סולודקין: הם לא אוטיסטים.

מנחם וגשל: אני מתייחס להערה שנאמרה כאן, רק כהדגמה.

מנחם וגשל: צריך לעשות את הבחנה הברורה בין העבודה המקצועית שנעשית לאורך הדרך בין הפתרונות שאנחנו נותנים לאורך כל הדרך.

מנחם וגשל: אני חושב שההורים לילדים האוטיסטים לא יכולים היום לטעון שלא מצאנו פתרונות.

מנחם וגשל: העובדה שנכון להיום צריך לקדם את הפתרונות, העובדה שיכול להיות שכרגע המועצה בביטוח הלאומי עדיין לא פועלת ויש בעיה - - -

משה שרוני: בשבוע הבא היא כבר תתכנס ותחליט.

משה שרוני: חיים אמסלם: כל הוועדות יעבדו.

מנחם וגשל: ואז ניתן יהיה להקים את הבתים במהירות רבה יותר.

מנחם וגשל: זאת באמת סוגיה שצריך לומר אותה וצריך לקדם אותה.

משה שיאון: מועצת המוסד לביטוח לאומי, מתכנסת ב-28 לחודש, ברשותו של שר הרווחה.

משה שיאון: אם הוא לא יבוא, יכול להיות שאני אהיה שם כממלא מקומו.

משה שיאון: כל המועצה תתכנס, הוועדות תתמנינה ואני מקווה שגם בנושא הזה כל הפעילות והתקציבים וכל מה שהובטח, גם יבוצע.

משה שיאון: תודה.

משה שרוני: המועצה לא התכנסה עד עכשיו לא בגלל שלא היה שר רווחה, בגלל שהחקלאים לא נתנו נציג.

משה שרוני: מבחוץ לא נתנו נציגים.

משה שרוני: אנחנו החלטנו בוועדה הזאת - - -

נאדיה חילו: אם היה שר, אדוני היושב ראש, הוא היה פועל והיה מכריח.

נאדיה חילו: אני מאוד מכבדת את העבודה של העובדים הסוציאליים.

משה שרוני: נאדיה, באמת.

משה שרוני: מי שעושה את העבודה, לא השר.

משה שרוני: החבורה הזאת עושה את העבודה.

נאדיה חילו: היד המכוונת מלמעלה חייבת להיות.

משה שיאון: אין חולק.

מרינה סולודקין: אני מאוד מודה ליושב ראש הוועדה על קיום הדיון ולכל אלה שהגיעו לכאן ודיברו על המצוקות, שזה מאוד חשוב.

מרינה סולודקין: אני עומדת על זה שאני אפנה ליועץ המשפטי של הממשלה בנושא ניהול המשרד.

מרינה סולודקין: זה מינהל לא תקין שאין שר.

מרינה סולודקין: לשכת ראש הממשלה צריכה להיות בתוך העניינים.

מרינה סולודקין: דבר שני, אנחנו מדינה שמזמן לזמן נמצאת במלחמה ובמצבי חרום זקוקים למדיניות ברורה וחד משמעית.

מרינה סולודקין: תודה.

משה שרוני: הוועדה קוראת לראש הממשלה להעמיד את נושא הרווחה בסדר עדיפות גבוה של מדיניות הממשלה ולמנות שר רווחה לאלתר.

משה שרוני: הוועדה מחזקת את ידם של עובדי משרד הרווחה על עבודתם הנאמנה.

משה שרוני: תודה רבה.