ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 59, 2006-11-20 11:00

גאלב מג'אדלה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים והגנת הסביבה לדיון בנושא אשרות לעיתונאים זרים, על-פי בקשת נשיאות הכנסת לאור הצעת חבר הכנסת טיבי.

גאלב מג'אדלה: הרשו לי לוודא האם הגורמים הנוגעים בדבר נמצאים כאן.

גאלב מג'אדלה: נציגי משרד הפנים נמצאים?

גאלב מג'אדלה: עדיין לא הגיעו.

גאלב מג'אדלה: משרד ראש הממשלה – נציגי לשכת העיתונות נמצאים.

גאלב מג'אדלה: משרד החוץ – הנציגה נמצאת.

גאלב מג'אדלה: משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה – נמצא.

גאלב מג'אדלה: יש נציגות לעיתונאים.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת טיבי יציג את הנושא, בבקשה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, רבותי חברי הכנסת, רבותי האורחים, כ-800 עיתונאים זרים נמצאים היום בארץ ומסקרים נושאים הן בתוך מדינת ישראל והן באזורי הרשות הפלסטינית.

אחמד טיבי: בדרך כלל העיתונאים הזרים מגיעים לתקופה של 3-5 שנים, אולם כ-20 עיתונאים נמצאים בארץ כבר מעבר ל-10 שנים.

אחמד טיבי: חוק הכניסה לישראל לא מבחין בין עיתונאים זרים ובין שאר העובדים הזרים ולכולם ניתנת אשרת שהייה שנקראת ב/1.

אחמד טיבי: משך האשרה 63 חודשים, ותוקף האשרה לא מוארך, למעט במקרים חריגים.

אחמד טיבי: עיתונאי זר בישראל חייב להחזיק לצורך שהייתו אשרת ב/1 וגם תעודת עיתונאי זר מאת לשכת העיתונות הממשלתית, שבראשה עומד מר דניאל סימן.

אחמד טיבי: עיתונאי זר שפג תוקף האשרה שלו (ב/1) זקוק למכתב המלצה של לשכת העיתונות הממשלתית, כלומר זקוק למכתב המלצה של הממשלה, של משרד ראש הממשלה, דבר שעל פניו נראה לא תקין.

אחמד טיבי: כדי שהדיווח יהיה מקצועי עיתונאי אמור להיות תלוי אך ורק בגורמים מקצועיים, במשרד הפנים בלבד, ולא בהמלצה של מי שהוא מדווח עליהם.

אחמד טיבי: למה דומה הדבר?

אחמד טיבי: שהוא ידווח למשל על אחמד טיבי דברי ביקורת ואז אצטרך לתת לו המלצה ולא אתן לו, לא אאריך את תוקף האשרה שלו.

אחמד טיבי: לכן העיתונאים סבורים שהאשרה היא כלי לשליטה בסוג הדיווח שלהם.

אחמד טיבי: אם לא מרוצים מעיתונאי מסוים ב"חלונות הגבוהים" הוא סובל רבות מהעובדה שלא מאריכים לו את האשרה, או שולחים אותו הלוך ושוב למקומות שונים, או לא מזכים אותו במכתב המלצה מלשכת העיתונות הממשלתית.

גאלב מג'אדלה: זה רק אחרי 63 חודשים.

גאלב מג'אדלה: אתה ואני באים לכנסת לקדנציה של 4 שנים ואף פעם לא גומרים אותה, ואילו לעיתונאי לא מספיק שניתנים לו 63 חודשים.

אחמד טיבי: המקרה המפורסם שהתפרסם בעיתון "הארץ" הוא של מר יורג ברמר, כתב ה"פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג" הגרמני, שנמצא בישראל כבר 15 שנים ויותר.

אחמד טיבי: הוא כתב בכיר מאוד, אחד הבכירים בארץ.

אחמד טיבי: הדיווח בעיתון "בארץ" על מה שהתנהל בדרך להשגת אשרה ב/1 או הארכתה עבור מר ברמר לא היה מחמיא, לא למדינת ישראל, לא ללשכת העיתונות הממשלתית, לא לכתב, לא לעיתון שלו ולא למקצוע העיתונות.

אחמד טיבי: כך קרה לעיתונאים נוספים כמו גברת וופא עמאר, מפיקה בכירה של "רויטרס", ולעיתונאים אחרים.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, הועלתה ההצעה, וכאן הוועדה יכולה לסייע ביחד עם משרד הפנים – אגב, זו גם עמדת משרד החוץ במדינת ישראל – לא להתייחס אל העיתונאים הזרים כאילו הם עובדים זרים, שכאשר פג תוקף האשרה נחשבים אוטומטית כשוהים בלתי חוקיים, אלא להנפיק אשרה שנקראת Press Visa ("אשרת עיתונאי"), אשרה מיוחדת לעיתונאים הזרים, שתוארך.

משה גפני: זה לא כך?

אחמד טיבי: לא.

אחמד טיבי: עמדת משרד החוץ, שכך צריך להיות.

אחמד טיבי: הדבר השני, לנתק את הקשר בין משרד ראש הממשלה ובין המלצה על עיתונאים.

גאלב מג'אדלה: קודם כול, נציגי משרד הפנים הגיעו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לשמוע את משרד הפנים.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש לא להתייחס למאמר בעיתון "הארץ" מאחר וגם הכתב מר שחר אילן וגם מר ברמר לא נמצאים כאן.

שחר אילן: אני נמצא כאן.

גאלב מג'אדלה: אני מזמין אותך להצטרף לשולחן, תרגיש שיש כלפיך יחס חם, כמו לכולם.

גאלב מג'אדלה: אני מצטער שנבצר מהעיתונאי מר יורג ברמר להגיע, אחרת הייתי מתייחס לא רק אל מהות העניין אלא גם למקרה הספציפי, וחבל שאירע.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, לאן אנו מתכוונים להגיע?

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת גפני, מעולם לא באתי לדיון עם החלטה מראש מה יהיה הסיכום, אחרת אין טעם לדיון.

גאלב מג'אדלה: אני חותר לברר את הסוגייה.

גאלב מג'אדלה: השאיפה שלי, לברר נושא שהעלה חבר הכנסת בנשיאות הכנסת והגיע אלינו כהצעה לדיון מהיר, קצת באיחור בגלל כל מיני אילוצים.

משה גפני: מישהו מתנגד להצעה של חבר הכנסת אחמד טיבי?

שלום בן משה: כן, בוודאי.

שלום בן משה: תיכף תשמע.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בעד חופש העיתונות וחופש הביטוי, שכולם יטלו חלק וידברו, יאמרו דעתם וישכנעו.

גאלב מג'אדלה: בבקשה גברתי ממשרד הפנים.

סבין חדד: אני דוברת מינהל האוכלוסין במשרד הפנים.

סבין חדד: אגיד בכמה משפטים מה נעשה בחודש האחרון באשר להארכת אשרות לעיתונאים זרים.

סבין חדד: התקדמנו מספר צעדים.

סבין חדד: במהלך החודש האחרון ערכנו דיונים.

משה גפני: את כבר אוחזת ב"התקדמנו".

משה גפני: אני לא יודע מה היה קודם.

משה גפני: עיתונאי נקרא עובד זר?

סבין חדד: יש לו אשרה של עובד זר.

גאלב מג'אדלה: כעיתונאי חל עליו חוק הכניסה לישראל, כמו עובד זר.

משה גפני: אין לו תעודת עיתונאי המקנה לו מעמד שונה מעובד זר אחר?

גאלב מג'אדלה: העיתונאים הזרים מקבלים אשרה ל-63 חודשים, 5 שנים ו-3 חודשים.

גאלב מג'אדלה: בתום התקופה הזאת, אם העיתון "רויטרס" והכתב שלו ממשיכים את ההתקשרות ביניהם הם פונים ללשכת העיתונות הממשלתית, מקבלים המלצה לשנה ומינהל האוכלוסין מאשר להם הארכה לשנה.

גאלב מג'אדלה: בתום השנה הם צריכים לפנות פעם נוספת ולחזור על אותה פרוצדורה.

אחמד טיבי: או שלא מקבלים המלצה.

גאלב מג'אדלה: תיכף נשמע אם מקבלים המלצה או לא מקבלים, יש נתונים.

גאלב מג'אדלה: ההצעה הזאת באה לכאן כדי שנדון בה.

גאלב מג'אדלה: יש אנשים הסבורים שלעיתונאים צריך לתת אשרה בנפרד כדי לשמור על חופש העיתונות, כדי לאפשר להם שקט, לא להזדקק ללשכת העיתונות הממשלתית, וטוענים ש-63 חודשים לא מספיקים.

גאלב מג'אדלה: אמרתי לחבר הכנסת טיבי שהוא ואני וחברת הכנסת שרה מרום-שלו באים לכאן ל-4 שנים ואפילו לא מסיימים אותן, אז מה רע ב-63 חודשים?

גאלב מג'אדלה: הלוואי והקדנציה שלנו היתה של 5 שנים.

משה גפני: אנחנו מקבלים הארכה?

גאלב מג'אדלה: אם הציבור נותן בנו אמון אנחנו מקבלים הארכה.

גאלב מג'אדלה: עובדה, אתה נמצא פה זו הקדנציה הרביעית.

גאלב מג'אדלה: בבקשה גברתי.

סבין חדד: ככל הידוע לנו, במהלך 5 השנים האחרונות לא התעוררה שום בעיה, לפחות אנחנו לא שמענו על כך.

סבין חדד: ההליך פשוט – הכתבים מגיעים ללשכת העיתונות הממשלתית, לשכת העיתונות קובעת מי מוגדר כעיתונאי ומי לא.

סבין חדד: חשוב להעיר שרק ללשכת העיתונות הממשלתית יש כללים לקבוע מי עיתונאי ומי לא.

סבין חדד: אני במשרד הפנים לא עוקבת אחר העיתונאים, אין לי הכלים המקצועיים לבדוק מי עיתונאי בפועל ומי לא.

סבין חדד: זה התפקיד של לשכת העיתונות הממשלתית והם עושים את זה בסדר גמור.

סבין חדד: במהלך 5 השנים הראשונות הכתבים עושים הכול דרך לשכת העיתונות הממשלתית.

סבין חדד: לשכת העיתונות הממשלתית אפילו ניגשת במקומם למשרד הפנים ומאריכה להם את האשרות.

סבין חדד: על כך לא שמענו שום תלונות.

סבין חדד: רק בחודשיים האחרונים התעוררה בעיה בהארכת האשרה מעבר ל-5 שנים.

סבין חדד: התחילו להגיד: כן מאריכים, לא מאריכים.

סבין חדד: יש סעיפים ספציפיים בחוק הקובעים מה עושים אחרי 5 שנים, יש חריג.

סבין חדד: במשך 5 שנים מי שרוצה יכול לעבוד.

סבין חדד: כל מומחה וכל עובד זר שרוצה לעבוד מעבר ל-5 שנים, קודם כול, אם זה מאושר, האישור ניתן לשנה בלבד על-פי המלצות השרים הרלוונטיים.

גאלב מג'אדלה: מה קורה בתום השנה השישית?

סבין חדד: עיתונאי שרוצה להמשיך להיות כאן גם אחרי השנה השישית והעיתון ממשיך להעסיק אותו מביא אותן המלצות למשרד הפנים, אבל זה תהליך מורכב יותר, אין הארכה אוטומטית.

גאלב מג'אדלה: למי מביאים את ההמלצה?

סבין חדד: לשר הפנים.

סבין חדד: ההחלטה היא של שר הפנים בסופו של דבר.

גאלב מג'אדלה: מי עושה את זה, העיתונאי עצמו או לשכת העיתונות הממשלתית?

סבין חדד: זה חלק מההליך החדש שסוכם.

סבין חדד: בדיונים שערכנו עם גורמים חיצוניים, ביניהם לשכת ראש הממשלה, לשכת משרד החוץ, שר הפנים ובמהלך השבוע ערכנו גם דיון עם נציגי אגודת העיתונאים הזרים, הוחלט שבהארכה מעבר ל-5 שנים הקביעה מי עיתונאי ומי לא עיתונאי תהיה עדיין של לשכת העיתונות הממשלתית, אבל הם לא ימליצו.

סבין חדד: ההחלטה היא של מינהל האוכלוסין, ואנחנו אומרים את ההחלטה מראש: בהיעדר מניעה אחרת – פלילית, ביטחונית, כל מניעה שהיא – נאריך את האשרה לכתבים הזרים, כל פעם לשנה, ולא נסרב.

סבין חדד: הסיכום, שנאריך בהיעדר מניעה אחרת.

גאלב מג'אדלה: הסיכום העדכני, שוויתרתם בהסכמה על ההמלצה של לשכת העיתונות הממשלתית?

סבין חדד: זה לא המלצה.

סבין חדד: הם קובעים רק מי נחשב עיתונאי ומי לא, זה תפקידם.

גאלב מג'אדלה: אני לא נכנס לצד המקצועי.

גאלב מג'אדלה: ויתרתם על ההמלצה של לשכת העיתונות הממשלתית?

סבין חדד: אפשר להגיד שוויתרנו על ההמלצה.

גאלב מג'אדלה: כלומר העיתונאי שתמו 63 חודשים לשהייתו בישראל מביא אליכם ישירות אישור להמשך העסקתו על-ידי העיתון שלו בחוץ-לארץ ואתם מבררים עם לשכת העיתונות הממשלתית אם הוא עיתונאי או אינו עיתונאי.

שלום בן משה: מאשרים שהוא עיתונאי העובד בארץ.

סבין חדד: הוא הולך ללשכת העיתונות הממשלתית עם אישור שהוא עיתונאי ואנחנו מקבלים החלטה, אם להאריך את האשרה או לא להאריכה.

סבין חדד: לא מקבלים מלשכת העיתונות הממשלתית המלצה: אני ממליץ להאריך, או ממליץ לא להאריך.

סבין חדד: אנחנו מקבלים רק אישור על העסקתו כעיתונאי.

סבין חדד: דבר נוסף שהובהר על-ידי הייעוץ המשפטי שלנו במהלך הפגישות, שגם אם יגידו שהאדם אחרי 5 שנים כבר לא עיתונאי זה לא סוף פסוק.

גאלב מג'אדלה: נניח שהוא התאהב בישראלית וחי איתה, הוא הפסיק לעבוד כעיתונאי וקיבל הצעת עבודה טובה יותר בתחום אחר.

סבין חדד: אם הוא חי עם ישראלית יש כאן אופציה אחרת.

סבין חדד: הוא לא חייב להיות מוגדר כעיתונאי.

סבין חדד: גם אם חדלו להגדירו כעיתונאי יש אפשרויות נוספות.

שלום בן משה: אני ראש יחידת הסמך לעובדים זרים ואני שנותן את היתרי העבודה בארץ.

שלום בן משה: בעצם כל לא ישראלי שנמצא בארץ בכל עבודה שהיא נקרא עובד זר.

שלום בן משה: אלה יכולים להיות פרופסורים באוניברסיטה, ויש כאלה, ומדענים ומאמני כדורגל ועובדות זרות מהפיליפינים, כולם, וגם עיתונאים.

שלום בן משה: עובד זר זה לא ביטוי מגונה.

אחמד טיבי: היחס אליהם כמעט מגונה.

שלום בן משה: המונח "עובד זר" לא מגונה.

שלום בן משה: "עבודה זרה" – כן.

שלום בן משה: היחס אליהם הוא כבר עניין אחר.

משה גפני: אגב, יש לכם רבנים עובדים זרים?

שלום בן משה: למיטב ידיעתי היתה אלינו פנייה אחת כזאת, לאשר לרב לעבוד בארץ במשך שנה כעובד זר, ואישרנו לו.

שלום בן משה: היה מקרה בודד כזה.

דוד אזולאי: אין לנו מספיק רבנים?

דוד אזולאי: זה חשוד, אולי מייבאים רפורמים.

נעמה פלאי: אבל הוא לא בגדר עובד זר אלא איש דת, בנוהל אחר.

שלום בן משה: החוק קובע כי כל מי שרוצה לעבוד בארץ צריך להגיש בקשה להיתר עבודה, ולא חשוב כרגע ממי.

שלום בן משה: הוא מקבל היתר עבודה לשנה, ומדי שנה מחדש את אשרת העבודה שלו.

שלום בן משה: אם הוא מומחה בתחום הרפואה, למשל, עליו להביא אישור ממשרד הבריאות כי אכן הוא מומחה בתחומו; אם הוא מדען באוניברסיטה, עליו להביא אישור מהאוניברסיטה; אם הוא מאמן כדורגל, עליו להביא אישור מההתאחדות לכדורגל שאכן הוא מאמן.

אחמד טיבי: זה הכול.

אחמד טיבי: לא נדרשת המלצה שהוא שחקן טוב.

גאלב מג'אדלה: אז יש הפליה לטובת העיתונאים שניתן להם אישור ל-63 חודשים?

שלום בן משה: לא.

שלום בן משה: מדי שנה מחדשים את האשרה, עד 5 שנים, עד 63 חודשים.

שלום בן משה: בתום 63 חודשים החוק קובע שאדם לא יכול לשהות בארץ בשל כל סיבה שהיא, עליו לעזוב את הארץ.

שלום בן משה: אם הוא רוצה לעבוד מעבר לתקופה הזאת עליו להגיש בקשה מיוחדת, והבקשה מגיעה אלי.

גאלב מג'אדלה: זה נכון גם לגבי עובדי סיעוד?

שלום בן משה: פרט לסיעוד.

שלום בן משה: את עובדי הסיעוד החוק החריג.

שלום בן משה: כל האחרים צריכים להגיש בקשה.

שלום בן משה: אני מאמת את הנתונים, מעביר המלצה לשר התעשייה, המסחר והתעסוקה, שר התעשייה, המסחר והתעסוקה פונה לשר הפנים, ושר הפנים מאשר.

שלום בן משה: כלומר, הסמכות היא של שר הפנים, אבל לבקשתו של שר התעשייה, המסחר והתעסוקה.

שלום בן משה: זה כולל את העיתונאים, כולל הכול.

גאלב מג'אדלה: אז לשם מה צריך את לשכת העיתונות הממשלתית?

שלום בן משה: על-פי ההסדר החדש לשכת העיתונות הממשלתית מאשרת שאכן האיש עיתונאי ועובד בחברה כזאת או אחרת ומוּכַּר.

שלום בן משה: עד כה היא המליצה, ומעכשיו היא מאשרת כי אכן העיתונאי עובד בעיתון כזה או אחר.

גאלב מג'אדלה: עיתונאי דינו כדין מדען?

שלום בן משה: בדיוק, כמו רופא, מדען או כל עובד אחר.

גאלב מג'אדלה: זה התקדמות שחלה בזמן האחרון?

שלום בן משה: גברת סבין חדד אומרת שכן.

גאלב מג'אדלה: אני שמח שקלעתם לדעת חכמים.

גאלב מג'אדלה: למה רק בזמן האחרון?

גאלב מג'אדלה: קודם כול, תודה רבה על שאתם תמיד משתפרים ומתקנים ומטיבים עִם העַם וקשובים לרחשי הלב של האזרחים.

סבין חדד: לא היינו מודעים לבעיה.

סבין חדד: במקרה הזה הגדלנו לעשות, אמרנו מראש שאם לא תהיה מניעה אחרת נאשר את הארכת האשרה.

סבין חדד: הבעיה לא התעוררה כי קודם לכן אף אחד לא בא בטענות.

אחמד טיבי: העמדה הזאת שלכם ידועה מזה חודש או חודשיים.

אחמד טיבי: בפועל מר יורג ברמר, כתב ה"פרנקפורטר אלגמיינה צייטונג", או גברת וופא עמאר, כתבת "רויטרס", קיבלו ארכה?

אחמד טיבי: הם ביקשו, יש אישור שהם עיתונאים, "רויטרס" ו"פרנקפורטר אלגמיינה ציטונג" פנו כמוסדות רשמיים אל לשכת העיתונות הממשלתית ואליכם.

אחמד טיבי: האם סיפקתם להם אשרה?

סבין חדד: לגברת וופא עמאר האשרה אושרה כבר לפני שנה אך אף אחד לא עשה עם זה כלום.

סבין חדד: דיברו אתנו בסוף פברואר, שאלו מה קורה עם האשרה לשנה.

סבין חדד: אמרנו שיש אישור בלשכה, שיילכו ללשכה.

סבין חדד: לא הלכו.

סבין חדד: עד לפני שבוע, כאשר חידשנו את זה לעוד שנה, לא עשו כלום.

סבין חדד: כלומר, היא היתה כאן במשך שנה וחצי באופן לא חוקי, מבחירה.

סבין חדד: האשרה שלה מספטמבר 2005 היתה מאושרת.

אחמד טיבי: עכשיו כשהיא תיגש, תקבל?

סבין חדד: היא כבר ניגשה בשבוע שעבר וקיבלה.

משה גפני: למה היא לא באה לקחת את האשרה?

אחמד טיבי: שלחו אותה מפה לשם הלוך וחזור, שיגעו אותה.

אחמד טיבי: אני מכיר אותה.

אחמד טיבי: יש בעיה עם מר סימן.

אחמד טיבי: אולי הוא יוכל להתייחס לזה.

סבין חדד: לגבי שני העיתונאי הגרמני ששמם הוזכר בכתבה – כאשר שאלו אותי מה קורה איתם זה עוד לא הספיק להגיע אלינו לעדכון כי הם רק הגישו בקשה.

סבין חדד: האנשים המטפלים בזה צריכים שבועיים לפחות.

סבין חדד: אחרי סוכות זה הגיע לאישור, ואושר.

סבין חדד: הם טרם הלכו לקחת את האשרה.

סבין חדד: כבר דיברנו על זה אתמול.

סבין חדד: אני בעצמי כתבתי את ההנחיה.

גאלב מג'אדלה: אני מאמין שגם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, גם משרד הפנים, גם מינהל האוכלוסין וגם לשכת העיתונות הממשלתית דוגלים בחופש הביטוי וחופש העיתונות, אני בטוח בכך.

שרה מרום שלו: למה הם בעצם העלו את זה, אם כך?

שלום בן משה: אני לא זוכר מקרה שעיתונאי ביקש ולא קיבל תשובה.

גאלב מג'אדלה: למה צריך להגיע לכל זה?

גאלב מג'אדלה: איזה עניין יש למדינת ישראל שהארכת אשרה של עיתונאים זרים תגיע לדיון בוועדה של הכנסת?

אחמד טיבי: או שיהיו ממורמרים.

גאלב מג'אדלה: איזה עניין יש לנו?

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים מדינה מסבירת-פנים.

גאלב מג'אדלה: למי יש עניין בזה?

גאלב מג'אדלה: אנחנו משקיעים הרבה כסף בשליחים שלנו בחוץ-לארץ כדי שיקדמו את תדמיתה ושמה של המדינה.

גאלב מג'אדלה: כאן בחינם אנחנו יכולים לעשות את זה.

גאלב מג'אדלה: למה אנחנו צריכים להגיע למצב הזה, לכתבה כזאת בעיתון?

גאלב מג'אדלה: אלוהים ישמור.

גאלב מג'אדלה: אמנם לא כל דבר שכתוב בעיתון אמין, אבל האם אנחנו זקוקים לדבר כזה?

גאלב מג'אדלה: מי צריך דבר כזה?

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים להיות מדינה הנמנית על האומות החופשיות, הדמוקרטיות והנאורות, שלוקחים ממנה דוגמה בעולם, ואנחנו יכולים להיות כאלה.

דניאל סימן: אני מבקש להודות ליושב-ראש ולחבר הכנסת טיבי שנתנו לנו אפשרות ללבן כאן את הנושאים.

דניאל סימן: כפי שאתם רואים, דברים רבים לא ברורים.

דניאל סימן: שאלת שאלה נכונה, מדוע צריך היה להגיע למצב כזה?

דניאל סימן: כמי שעוסק בזה, כמי שעובד בלשכת העיתונות 15 שנה וכמנהל 6 שנים אני אומר שלא היתה צריכה להיות בעיה כזאת.

דניאל סימן: לשכת העיתונות הממשלתית מעולם לא נכנסה אל תוך תחום הטיפול של משרד הפנים או של מינהל האוכלוסין.

דניאל סימן: יתרה מכך, אני יכול רק לברך על העבודה שלהם, ההיענות שלהם, הנכונות שלהם לסייע בידינו.

דניאל סימן: אין לי שום טענות לגופים האלה, וכל מי שמעיד עליהם לא מבין במה מדובר.

דניאל סימן: אני מבקש לדחות בתוקף כל רמז לכך שמישהו בלשכת העיתונות הממשלתית פועל על-פי שיקולים פסולים.

דניאל סימן: קודם כול, אין המלצה של לשכת העיתונות הממשלתית, ומעולם לא היתה.

דניאל סימן: אני מחזיק בידי לדוגמה את המכתב שכתבנו עבור מר יורג ברמר, פעולה שלשכת העיתונות עושה כְּשֵרוּת לעיתונאים הזרים.

דניאל סימן: אני יכול להעיד בפני חבר הכנסת אחמד טיבי שגם אילו לעיתונאי היתה ביקורת עליו, אנחנו לא פוסלים כתב בשל ביקורתו על חבר הכנסת טיבי, אנחנו לא נכנסים לתכנים בכתבותיהם של עיתונאים.

גאלב מג'אדלה: נאמר לי על-ידי אנשי מחלקת המידע והמחקר של הכנסת, שאתה אפילו אמרת להם שאתה מוכן לוותר על המעורבות שלך בעניין, ובלבד שתהיה שקיפות מלאה ואי-התערבות בחופש העיתונות.

דניאל סימן: נכון.

דניאל סימן: לשכת העיתונות הממשלתית היא הגוף המזהה עיתונאים בישראל, אבל במיוחד עיתונאים מחוץ-לארץ.

דניאל סימן: מגיעים לכאן הרבה אנשים ומזדהים.

דניאל סימן: אנחנו פועלים על-פי כללי מינהל שאושרו על-ידי פרקליטות המדינה.

דניאל סימן: הדברים האלה עמדו במבחן בג"ץ ושונו בהתאם להחלטות בג"ץ לאורך השנים.

דניאל סימן: ההחלטה מי עיתונאי ומי לא ניתנת בעצם קבלת התעודה מלשכת העיתונות הממשלתית.

דניאל סימן: לאחר מכן אדם הנושא תעודות שלנו – ויש סוגי תעודות שונים – זכאי לשירותים של לשכת העיתונות הממשלתית.

דניאל סימן: למעשה, כפי שהוזכר, את כל הפעולה העיתונאי יכול היה לעשות ישירות מול משרד הפנים או מול משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה או מול מינהל האוכלוסין.

דניאל סימן: העיתונאים יכלו לפנות אליהם ישירות, ואז מינהל האוכלוסין היה פונה ללשכת העיתונות לשאול האם האדם מוכר על-ידינו כעיתונאי, זה הכול.

דניאל סימן: למעשה אני מאשר שלאדם יש תעודת עיתונאי, לא יותר מכך.

דניאל סימן: נכון, המכתב נפתח במילים "אנו ממליצים", בשעתו חשבנו לעשות את זה בצורה חיובית, אבל אין מכתב האומר "לא ממליצים".

דניאל סימן: אני לא יודע על אדם הנושא תעודת עיתונאי של לשכת העיתונות שלא קיבל המלצה של לשכת העיתונות כאשר פנה אלינו.

דניאל סימן: דרך אגב, זה לא שירות חובה.

דניאל סימן: עיתונאים יכולים לבוא ולקחת רק את המכתב, אבל אנחנו עושים יותר מכך.

דניאל סימן: עובדת שלי, גברת שרון גולדהמר, מבצעת הלכה למעשה את העבודה עבור העיתונאים כדי שלא יצטרכו לעמוד בתור, כדי לסייע בידי אנשים הבאים מתרבויות שונות.

דניאל סימן: אתם מכירים את זה, לעתים השוני התרבותי גורם לאי-הבנות.

דניאל סימן: אנחנו מסייעים להם על-ידי שהכול נעשה במשרד אחד: העיתונאי שמגיע לארץ עושה הכול באמצעות לשכת העיתונות הממשלתית כשירות של המדינה לאותם עיתונאים.

דניאל סימן: בעבר התפתחה תופעה של מאכערים, שלא מכבדת את המדינה, של כל מיני אנשים המציעים שירותיהם לעיתונאים הזרים כדי לעמוד במקומם בתור ולעשות עבורם דברים.

דניאל סימן: זה עלה להם כסף ונראה לא טוב.

דניאל סימן: לשכת העיתונות הממשלתית לקחה על עצמה את התפקיד כדי למנוע את התופעה הזאת מול העיתונאים.

דוד אזולאי: אתם עובדים גם מול משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה וגם מול משרד הפנים?

דניאל סימן: אנחנו עובדים מול העיתונאי שמגיע אלינו.

דוד אזולאי: אתם עושים את הפעולות בשביל העיתונאי?

דניאל סימן: העיתונאי מגיע אלינו עם החבילה והטפסים.

דניאל סימן: לא רק זה, אנחנו עושים יותר מכך.

דניאל סימן: אנחנו אומרים להם מה הם צריכים להביא, כמה כסף הם צריכים להביא לצורך הטפסים, לא עבור לשכת העיתונות.

דניאל סימן: העובדת שלי קובעת תור במשרד הפנים ומתייצבת שם עבורם.

דניאל סימן: דרך אגב, השירות ניתן לא רק לעיתונאי אלא גם לבני משפחתו ובמקרים מסוימים גם לאופרים.

דניאל סימן: ברבות ממשפחות העיתונאים שני בני הזוג עובדים, יש להם ילדים קטנים, ואנחנו מטפלים גם בבקשות של האופרים שלהם.

דניאל סימן: לשכת העיתונות נותנת לכולם את השירות הזה.

דניאל סימן: אם ירצו העיתונאים להיפטר מהצורך לעבור דרך לשכת העיתונות, בבקשה, לא אתווכח על כך.

דוד אזולאי: איך משרדי הממשלה מקבלים את ההסדר הזה?

שלום בן משה: אנחנו שמחים שיש כתובת.

דניאל סימן: להם נוח מבחינה אחת, כפי שנאמר כאן, שאנחנו מזהים את האדם הזה כעיתונאי.

דניאל סימן: דרך אגב, רבים מהעיתונאים הזרים לא מדברים עברית.

דניאל סימן: עם אנגלית או ערבית אפשר עוד איכשהו להסתדר במשרד הפנים, אבל עיתונאי יפני או סיני, עיתונאי המדבר בטורקית, צרפתית או שפה אחרת נתקל בקושי במשרד הפנים.

דניאל סימן: לשכת העיתונות הממשלתית מבצעת הכול עבורם.

דניאל סימן: אם יש אי-הבנות, אם הטפסים לא מלאים – הדבר נעשה אצלנו, לא צריך לדחות אותם בהלוך ושוב.

דניאל סימן: אנחנו יודעים איך התהליכים הבירוקרטיים מתנהלים במדינה, לא רק במשרד הפנים, בכל המשרדים.

דניאל סימן: כפי שנאמר בביטוי האנגלי: No good deed goes unpunished – כך ממש המקרה אצלנו.

דניאל סימן: השירות שניסינו לתת לעיתונאים, לסדר בעבורם, מישהו ניסה להשתמש בזה לחשד שכאן מישהו יכול לשקול שיקולים שלא ממין העניין.

דניאל סימן: אני חוזר שוב, תוכן הפרסומים ואפילו נושא חופש הביטוי הוא לא שיקול בכלל, לא נכנס אפילו למסגרת השיקולים.

דניאל סימן: האדם רוצה שירות של משרד הפנים.

דניאל סימן: אם הוא מוכר על-ידינו כעיתונאי מקבל מכתב מאתנו, בזה הכול מתחיל ומסתיים.

דניאל סימן: נכון, כתבנו "ממליצים" כדי שייראה יפה יותר.

דניאל סימן: רוצים שנשמיט את המילה "ממליצים"?

דניאל סימן: נשמיט את זה.

דניאל סימן: לרקע ההיסטורי: עיתונאי הנוחת כאן, בחמש השנים הראשונות חייב מדי שנה לחדש את האשרה, לו ולבני משפחתו.

דניאל סימן: עם התהליך הזה אין בעיה.

דניאל סימן: בעבר עשו אותו תהליך גם מעבר לחמש השנים.

דניאל סימן: הבעיה החלה כאשר בפברואר לפני 3 שנים המחוקק קבע חוק המגביל את השהייה ל-63 חודשים.

דניאל סימן: כאן נתקלנו בבעיות הראשונות.

דניאל סימן: על אף עמדת העיתונאים והחשד שלהם שמישהו מאתנו, מהגורמים הבירוקרטיים, מנסה לפגוע בהם, השיקול לא שלנו.

דניאל סימן: יתרה מכך, לא אנחנו, לא משרד הפנים, לא הפקידות ולא לשכת העיתונות הממשלתית, אין תפקידנו להעביר ביקורת על המחוקק.

דניאל סימן: אתם קבעתם – אנחנו מבצעים.

דניאל סימן: לא ניתנה הדעת לנושא העיתונאים, אז החלטנו לנסות למצוא לזה פתרון בתוך המערכת.

דניאל סימן: הבאנו מספר הצעות.

דניאל סימן: לצערנו הרב במשך 3 שנים התחלפו שלושה שרי פנים, כולל ראש ממשלה שמילא את התפקיד, וכל אימת שהיה צריך להגיע להכרעה של שר הפנים התהליך נדחה, אבל מינהל האוכלוסין ומשרד הפנים נתנו מענה לכל אחד ואחד מן הפונים.

דניאל סימן: לגבי המקרה הספציפי של מר יורג ברמר, לא היתה שום סיבה שהנושא יגיע לעיתון.

דניאל סימן: הוא פנה אלינו בספטמבר, בתהליך שכולם פונים, וטיפלנו בו כפי שמטפלים בכולם.

דניאל סימן: הוא נתבקש רק להמתין בסבלנות עד לאחר החגים עת תתכנס הוועדה.

אחמד טיבי: אתה בוודאי מצטער על הביטויים שהתפרסמו בעיתון ויוחסו לך.

דניאל סימן: אני מצטער שזה פורסם.

דניאל סימן: זאת בוודאי לא היתה התגובה הרשמית שלי לדברים.

דניאל סימן: בוודאי כעסתי כי הציגו עדות-שווא של עיתונאי.

דניאל סימן: בעיתון נטען שמר יורג ברמר לא קיבל טיפול הולם.

דניאל סימן: הנה צילום הפרחים שהוא שלח לעובדת שלי (מראה לוועדה צילום של זר פרחים).

דניאל סימן: אם זו התגובה שלו לטיפול לא נאה, אני לא יודע כיצד הוא מגיב על טיפול נאה.

דניאל סימן: אינני יודע כיצד הרגיש.

דניאל סימן: אני יודע שניתן לו שירות טוב.

דניאל סימן: עליי לציין שמנהל הלשכה לא מעורב בתהליך.

דניאל סימן: יש לי עובדת נאמנה שמטפלת בעיתונאים, מכירה אותם, מטפלת בכל הצרכים האישיים שלהם.

דניאל סימן: היא מטפלת גם בנושא הזה.

דניאל סימן: מר יורג ברמר היה קצת לחוץ, לא האמין בשיטה וביקש לדבר אתי.

דניאל סימן: שמחתי לעזור לו.

דניאל סימן: אני לא יודע עד כמה אני שמח היום, אבל אז שמחתי לעזור לו.

דניאל סימן: על הביטויים אני בוודאי מצטער, ואף מתבייש בהם.

דניאל סימן: אשתדל לא לחזור עליהם, בוודאי לא לפני עיתונאים.

משה גפני: מישהו יכול להגיד לנו את האמת בסיפור הזה?

דניאל סימן: אני לא נוטה לומר דבר שקר.

דניאל סימן: גם לפעמים כשזה עולה לי במחיר יקר אני תמיד אומר את האמת שלי.

משה גפני: מר סימן, אמרת בדיוק את הדברים, אבל אני רוצה לדעת את האמת.

משה גפני: מה הבעיה אתו?

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא ועדת חקירה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא מתכוונים לחקור מי דובר אמת ומי דובר שקר.

משה גפני: כולם אומרים אמת.

משה גפני: מה שנאמר כאן עד כה היה אמת.

משה גפני: אבל אני רוצה להבין מה הבעיה.

אחמד טיבי: איזו אמת היא האמת.

משה גפני: האמת היא אמת, אבל מה הבעיה?

גאלב מג'אדלה: אמרת שהתחלפו שרי פנים ואתם רוצים כמערכת לקדם פתרונות לגבי העיתונאים.

גאלב מג'אדלה: איפה זה עומד?

דניאל סימן: הלכה למעשה הפתרון כבר עובד, לכן לא הבנו מה היה הצורך.

דניאל סימן: בעיתון הציגו כאילו אני אומר לו להסתיר איזו אמת.

דניאל סימן: ביקשתי ממנו שלא ינקוט בצעדים, כי השיטה עובדת.

דניאל סימן: למה לעשות רעש בנושא הזה כרגע?

דניאל סימן: עד בקשתו הוגשו 15 בקשות של עיתונאים, כולל של האדם היושב כאן, ראש משרד ה-BBC, שהיה לדעתי הראשון עבורו הוגשה בקשה לחריגה, וכולם נענו בחיוב.

דניאל סימן: במקרה של מר יורג ברמר, הוא גילה חוסר סבלנות להמתין עד לכינוס הוועדה.

דניאל סימן: דרך אגב, בזמן שממתינים לאישור לא שוללים מהם את תעודת העיתונאי, לא מגרשים אותם מן הארץ.

דניאל סימן: יתרה מכך, גם אם יש להם אופרים שממתינים באותו זמן, הרי האופר לא יקבל אישור לפני העיתונאי, מטפלים בהם באותו אופן.

דניאל סימן: היו מקרים שהשוטרים היעילים מאוד הגיעו לבית, במקרה של Fox News, ואז העיתונאית התקשרה אלי בטלפון באמצע היום, התקשרנו אל מי שצריך וניתן מענה מיידי לבעיה.

דניאל סימן: כלומר, אנחנו שם לרשות העיתונאים, גם אם יש תקלות.

גאלב מג'אדלה: יש כאן נציגים של משרד החוץ?

גאלב מג'אדלה: מה עמדתכם?

תמר סם-אש: אנחנו מעוניינים שיימצא במסגרת החוק פתרון הולם.

תמר סם-אש: ככל שאני מבינה, הפתרון נמצא.

תמר סם-אש: אנחנו בהחלט מעוניינים שהעיתונאים כאן יוכלו לעשות עבודתם בצורה היעילה ביותר וידווחו על מה שקורה בארץ כפי שנראה להם.

גאלב מג'אדלה: רשות הדיבור לנציגי התאחדות עיתונאי החוץ.

גאלב מג'אדלה: מישהו רוצה להתייחס?

סיימון מקגרגור: (מדבר באנגלית.

סיימון מקגרגור: דבריו מתורגמים על-ידי מר דניאל בלומנטל.

סיימון מקגרגור: ) אני מבקש להודות לכם על שהזמנתם אותנו לכאן היום.

סיימון מקגרגור: תענוג להיות כאן.

סיימון מקגרגור: לאחר שהאזנו לעדויות שהוצגו כאן קשה לזהות היכן נעוצה הבעיה במערכת.

סיימון מקגרגור: אנחנו מתרשמים שיש גישה חדשה של שיתוף פעולה ורצון לשפר את תהליך חידוש האשרה בשהות מעבר ל-5 שנים ולהפכו לחלק יותר.

סיימון מקגרגור: נכון להגיד גם שבמהלך השנה האחרונה נתקלנו בבעיות בשיטת חידוש הוויזות ובאי-שקיפות במערכת, שחברינו מתקשים להבין.

סיימון מקגרגור: מספר מקרים הובאו לידיעתנו בהם חידוש האשרה נמשך זמן רב בהרבה מאשר אמור היה להימשך.

סיימון מקגרגור: נכון לאתמול שני עמיתינו הגרמנים, שבדקו שוב במשרד הפנים, עדיין לא קיבלו את חידוש הוויזה.

סיימון מקגרגור: יתכן והעיכוב נובע מסיבות בירוקרטיות.

גאלב מג'אדלה: עד אתמול לא היו להם אשרות.

גאלב מג'אדלה: האם פג תוקפן של האשרות, עכשיו הם שוהים בלתי חוקיים, או יש עוד זמן עד שיפוג תוקף האשרה שלהם?

סיימון מקגרגור: (באנגלית) מבחינת אישור עבודה, הם עובדים עכשיו באופן לא חוקי.

אחמד טיבי: למרות שהגישו בקשה.

סבין חדד: הם שוהים לא חוקיים כי לא הלכו ועשו את זה, אבל במחשב כבר מופיע שקיבלו אשרה.

סבין חדד: אמרתי את זה גם אתמול.

סבין חדד: יש פה איזו אי-הבנה.

סבין חדד: דיברתי בעצמי עם מחלקת האשרות היום, אפילו הלכתי צעד אחד קדימה והתקשרתי למר יורג ברמר להגיד לו שיילך למשרד להביא את האשרה.

דוד אזולאי: מאיזה משרד ייקח את האשרה, ממינהל האוכלוסין?

סבין חדד: כן.

סבין חדד: אולי היתה אי-הבנה במקום כלשהו.

דניאל סימן: מאותו רגע שההליך התחיל העיתונאי עובד באופן חוקי.

דניאל סימן: כאשר הוא בתוך ההליך הוא לא עובד בלתי חוקי.

גאלב מג'אדלה: גברת חדד, את אומרת שבמחשב יש אישור לאשרה עבור מר יורג ברמר.

גאלב מג'אדלה: אומר מר מקגרגור שעד אתמול האשרה לא היתה.

גאלב מג'אדלה: איפה בדקו?

סיימון מקגרגור: במשרד בירושלים.

סבין חדד: זה מופיע במחשב.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד למחשב שלך, הוא יחדור למחשב שלך?

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לדעת מי נתן אתמול תשובה שאין לו אשרה.

גאלב מג'אדלה: הוא אמר שאתמול בדקו שוב ולא היתה אשרה.

גאלב מג'אדלה: גברת חדד אומרת שיש אשרה מאושרת וזה מופיע במחשב.

סבין חדד: זאת ההנחיה של מנכ"ל משרד הפנים מלפני חודש, שניתנה קצת אחרי סוכות.

גאלב מג'אדלה: איך יתכן שיש אשרה מאושרת כבר חודש ימים, וזה מופיע במחשב, אך שום גורם לא מוציא אותה לפועל?

גאלב מג'אדלה: עם מי בדקתם אתמול?

גאלב מג'אדלה: מי העיתונאי שהתקשר אתמול לבדוק ומי הפקיד שאמר לו שלא קיבל אשרה?

גאלב מג'אדלה: לכל אדם יש שֵם.

גילה שוגרמן: אנחנו לא יודעים מי הפקיד שהעיתונאים הלכו אליו.

גילה שוגרמן: שני הכתבים הלכו לפני 2-3 שבועות ואמרו להם שאין להם ויזות.

גאלב מג'אדלה: לפני 2-3 שבועות זה עדיין פחות מחודש.

גאלב מג'אדלה: גברת חדד אומרת שמזה חודש ימים יש במחשב אשרה מאושרת לשהייתם בארץ.

גילה שוגרמן: נכון, אבל כאשר האנשים הלכו למשרד הפנים בירושלים כדי לקבל את האשרה אמרו להם שעוד אין, שהם באו מהר מדי.

גאלב מג'אדלה: גברת חדד, האם תוכלי לבדוק מי נתן תשובה שלילית בירושלים?

סבין חדד: אני מוכנה לבדוק.

סבין חדד: דיברתי הבוקר עם מנהלת מחלקת אשרות.

גאלב מג'אדלה: אני לא מופתע, אני מכיר את זה, כך קורה לאזרחי המדינה, אבל לא נתקלתי בזה לגבי עיתונאים זרים.

גאלב מג'אדלה: רק זה חסר לנו ...

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני לא מבין, הרי נאמר כאן שלשכת העיתונות פונה למשרדים, כלומר חוסכת מהעיתונאים את כל ההתרוצצות הזאת כדי לגשר על הבדלי התרבויות.

משה גפני: לשכת העיתונות הממשלתית היתה יכולה לפנות למשרד הפנים, לקבל את האשרה ולמנוע את כל המסלול הזה.

משה גפני: למה זה לא נעשה?

אחמד טיבי: הם עשו את זה לפני שבועיים.

דניאל סימן: נשלח עובד שלנו למשרד הפנים ונאמר לו שעדיין אין אשרה.

גאלב מג'אדלה: גברת חדד, מר דני סימן, ראש לשכת העיתונות הממשלתית, אומר שלפני שבועיים פנה אליכם ואמרתם שאין עדיין אשרה.

סבין חדד: אני מצטערת לשמוע על כך עכשיו.

סבין חדד: ביום שזה פורסם בתקשורת, אחרי כל הבלגן שנוצר בעקבות הכתבה, דיברתי בעצמי בטלפון ואמרתי שזה מאושר.

סבין חדד: אם מגיעים ללשכה ורואים שיש בעיה טכנית, צריך להתקשר אלי.

שרון גולדהמר: זה לא עניין שלנו.

שרון גולדהמר: זה עניין של העיתונאי עצמו.

שרון גולדהמר: העיתונאי פנה, אמר שפנו אליו ממשרד הפנים ואמרו שיש ויזה מוכנה.

שרון גולדהמר: ניגשתי למשרד הפנים עם המסמכים ושם קיבלתי תשובה שעדיין אין אישור מהוועדה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא מתכוונים להיות כאן גננת, שלא תהיינה אי-הבנות.

דניאל סימן: הכתב נסע אחר-כך לחוץ-לארץ ולא חזר אלינו.

דניאל סימן: אם היה פונה אלינו בשובו היינו בודקים פעם נוספת.

גאלב מג'אדלה: אומרת העובדת שלך, לא אני אומר, שהיא פנתה למשרד הפנים, למינהל האוכלוסין, ואמרו לה שאין אישור.

משה גפני: מעניין אותי מי שלח את הפרחים ...

גאלב מג'אדלה: את הפרחים שלח העיתונאי שקיבל שירות בסבר-פנים יפות.

גאלב מג'אדלה: אני מצטער מאוד, גברת חדד, הוזמנתם היום לדיון ואתם יודעים במה מדובר.

גאלב מג'אדלה: לא עלה בדעתך לבדוק אם האשרות חודשו?

סבין חדד: הבוקר דיברתי עם מנהלת מחלקת אשרות, שבדקה ואמרה שיש אשרה, שיבואו אליה.

סבין חדד: הם פנו לפני 3 שבועות.

סבין חדד: אתמול בדיון שמעתי לראשונה שהם היו בלשכה ולא ראו שיש שם אשרה.

סבין חדד: לפני כן לא שמעתי על הבעיה הזאת.

סבין חדד: פרט לכך, אתמול קבענו בדיון שאני אהיה אשת הקשר לבעיות שייתקלו בהן, למשל אם יגישו בקשה וזה "יימרח" במשך חודשיים.

סבין חדד: באין להם תשובה יפנו אלי, לטלפון הנייד שלי.

סבין חדד: יותר מזה אני לא יכולה לעשות.

גאלב מג'אדלה: התאחדות עיתונאי החוץ יודעת על כך?

סבין חדד: אמרנו להם את זה אתמול.

סיימון מקגרגור: (באנגלית) אני מבקש להעיר על ההתפתחות בנוגע לוויזות לשני הכתבים הגרמנים.

סיימון מקגרגור: יש לנו הרושם שהשיטה הזאת פתוחה לסיבוכים לא נחוצים.

סיימון מקגרגור: במקרה הזה יתכן והחשד לא מוצדק, אבל היינו רוצים שתהיה שקיפות גדולה יותר במערכת, שאנשים יוכלו לעקוב אחר הבקשות שלהם לאורך התהליך.

משה גפני: מה למשל?

דוד אזולאי: יותר שקוף מזה לא יכול להיות.

גאלב מג'אדלה: מה השקיפות שאתה מציע?

סיימון מקגרגור: (באנגלית) עלינו להבין את ההבדלים בין טענת גברת סבין חדד, שהוויזות מאושרות ובין התשובה שקיבל מר יורג ברמר מהפקיד, שהוויזה לא מאושרת.

סיימון מקגרגור: מן הסתם היה מעין "טלפון שבור" בין המידע שברשות גברת סבין חדד ובין המידע שניתן לעיתונאי.

סיימון מקגרגור: לכן יש לפשט את הדרך הבירוקרטית.

דוד אזולאי: הבירוקרטיה היא מחלת היהודים.

דוד אזולאי: אדוני היושב-ראש, נכנסתי באמצע הדיון ואני רוצה להגיד לך, זה עצוב, זה מצחיק, זה שלומיאלי.

דוד אזולאי: כששומעים כאן את מר דניאל סימן אומר בצורה הכי ברורה שהוא לוקח על עצמו לעשות שירות יוצא מן הכלל לטובת העיתונאים כדי לא לטרטר אותם ממשרד למשרד, מגיע לו על כך יישר כוח שלקח יוזמה.

דוד אזולאי: כל רצונו בסך הכול להקל ולפעול למען שיפור תדמיתה של מדינת ישראל.

דוד אזולאי: קראתי חלק מן הכתבה בעיתון "הארץ".

דוד אזולאי: בכל מקרה, בעניין הזה, כדי שלא תצא תקלה מתחת ידינו ושלא ייגרם הביזיון הזה – והביזיון הוא לא לעיתונאים, אלא בראש ובראשונה למדינת ישראל.

דוד אזולאי: אני לא נכנס כרגע למטרה של העיתונאי שנכנס לישראל, אבל צריך להיות נוהל קבוע של כניסת עיתונאים.

דוד אזולאי: הם לא עובדים זרים.

דוד אזולאי: שמענו כאן שאפילו אם הם שב"חים (שוהים בלתי חוקיים) הם לא מגורשים, הם נשארים למרות הכול, ממשיכים להתגורר בארץ ולעבוד.

דוד אזולאי: אם כך, למה לא לעשות נוהל קבוע, לעשות "מסלול ירוק" לטובת אותם עיתונאים?

דוד אזולאי: לשכת העיתונות הממשלתית צריכה להמשיך בטיפול כפי שנהגה עד היום, אלא אם יקומו אנשי משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה ומשרד הפנים ויגידו שהנוהל הזה לא מקובל עליהם.

דוד אזולאי: אם הוא לא מקובל עליכם, בבקשה, תביאו אתם נוהל אחר.

גאלב מג'אדלה: לא רק זה, יש עיתונאים האומרים שזה פִרְצה להשפעה ממשלתית על חופש הביטוי וההתנהלות של העיתונאים.

דוד אזולאי: בינתיים לא שמענו טענות מעין אלה.

גאלב מג'אדלה: עולות גם טענות כאלה.

דוד אזולאי: בואו נראה כמה מקרים כאלה אירעו במשך תקופה של 5 שנים.

אחמד טיבי: מספיק מקרה אחד שילכלך הכול.

דוד אזולאי: מקרה אחד לא מעיד על הכלל.

דוד אזולאי: בואו נשאל בכמה מקרים במשך 5 השנים האחרונות הארכת הוויזה של עיתונאים זרים עוכבה.

אחמד טיבי: אדוני היושב-ראש, יש כאן הבדלי גישה, אבל גם הבדלים מהותיים, בין העמדה של מר דניאל סימן ובין העמדה של גברת חדד, לגבי המכסה שהיתה ועכשיו איננה.

אחמד טיבי: גברת חדד הציגה ללא ספק גישה חדשה, שצריך לברך עליה, אבל נשאלת שאלה, גברת חדד, האם קיבלת אי-פעם חוות-דעת שלילית מלשכת העיתונות הממשלתית על עיתונאי מסוים ובעטיה לא הנפקתם אשרה?

סבין חדד: לא.

סבין חדד: אני לא יודעת אם היתה ולא הועברה אלינו.

סבין חדד: אנחנו לא קיבלנו חוות-דעת שלילית.

אחמד טיבי: למרות שיש עיתונאים שבקשתם נמצאת בצנרת כבר שנה ומתעכבת.

אחמד טיבי: למשל את גברת וופא עמאר שלחתם אל מר דני סימן, למרות שיש לה תעודת עיתונאי מ"רויטרס" ועל אף שמנהל "רויטרס" דיבר אתכם, ואף מלונדון פנו אליכם, גם אל מר דני סימן וגם אל שר הפנים.

אחמד טיבי: אם אמרתם שאתם מוותרים על ההמלצה, סימן שהיתה המלצה.

אחמד טיבי: אבל טוב שאתם מוותרים.

אחמד טיבי: מה שקובע הוא תעודת העיתונאי.

דניאל סימן: מעולם לא היתה המלצה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת טיבי, למה לא לקבל החלטה היום שאנחנו הולכים על "מסלול ירוק"?

משה גפני: זה לא פשוט.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, למען האמת באתי לדיון והייתי בטוח שעומד להיות כאן "שמח" והדיון יהיה פוליטי: "ממשלת ישראל לא נותנת לעיתונאים גרמנים אשרה כי הם מדווחים נגד הממשלה", וחבר הכנסת אחמד טיבי, שידוע באינטליגנציה שלו, שיודע לעלות על דברים, הייתי בטוח שכאן נשמע צעקות, משהו רציני.

משה גפני: בסוף מסתבר שהגעתי לדיון קפקאי וקצת עצוב.

משה גפני: הנהלים, כפי שהוצגו גם על-ידי גברת חדד וגם על-ידי מר סימן, מקובלים עלי.

משה גפני: זאת ההתנהלות שמדינה צריכה להתנהל.

משה גפני: לשכת העיתונות הממשלתית עושה את העבודה עבור העיתונאי הזר שיש לו כאן קושי, מעבירה את הבקשה למינהל האוכלוסין, ומינהל האוכלוסין נותן אישור.

משה גפני: צריך לחסוך לעיתונאי את כל ההתרוצצות הזאת.

משה גפני: אבל צריך להמשיך בהליך הזה.

משה גפני: עיתונאי זר שנמצא כאן 5 שנים, צריך שיהיה הליך בחינה מכיוון שלפעמים, כמו בכל מדינה דמוקרטית, יכול להיות אדם שצריך בכל אופן לבחון אותו.

משה גפני: אבל אני מבין שהדברים מתנהלים בסדר.

גאלב מג'אדלה: מבלי להשפיע על חופש העיתונות.

משה גפני: במה זה משפיע על חופש העיתונות?

משה גפני: הרי אם קורה מקרה כזה, גם חבר הכנסת אחמד טיבי וגם אנחנו האחרים נעלה את זה מייד לדיון.

משה גפני: אבל ההליך צריך להיות מסודר.

משה גפני: מה לא בסדר?

משה גפני: התברר שכל מה שבסדר לא פועל בשטח.

משה גפני: ואז נוצרת בעיה הרבה יותר חמורה.

משה גפני: נהלים ועדת הפנים יכולה לשנות, יכולה לבקש ליצור נהלים אחרים, אבל הנהלים, כפי שהוצגו כאן, טובים מאוד.

משה גפני: הנהלים בסדר, אבל לא פועלים בשטח.

משה גפני: אמרה לשכת העיתונות הממשלתית, ואנחנו נורא שמחנו, לפי דעתי כל הנוכחים כאן שמחו, שעושים את העבודה עבור העיתונאי הזר, ואמרה גברת חדד שהם נותנים אישור, אומרים מראש שברגע שיהיה אישור מלשכת העיתונות הם ייתנו הארכת אשרה.

משה גפני: והנה יש לנו מקרה של עיתונאי שלשכת העיתונות פנתה בגינו, גברת חדד אמרה שהאישור נמצא במחשב כבר חודש ימים, אבל לפני שזה מגיע לעיתונאי הזר זה מגיע למר שחר אילן ומתערב כבר מישהו ממשרד החוץ הגרמני.

משה גפני: איך הגיעו אל מר שחר אילן?

סבין חדד: לפני שזה הגיע אלי, זה הגיע אליו.

משה גפני: עלינו כוועדה שמפקחת על עבודת הממשלה לקחת את המקרה הזה ולבדוק אותו באופן יסודי.

משה גפני: הנהלים טובים, ואם העבודה תיעשה כפי שצריך תהיה עבודה טובה.

משה גפני: צריך לקחת מגברת חדד את הפירוט במחשב, לבדוק מתי היו השיחות עם לשכת העיתונות הממשלתית.

משה גפני: הוועדה צריכה לעשות את העבודה הזאת כפיקוח על הממשלה.

משה גפני: אם יתברר שמישהו כאן שגה, הוועדה צריכה להגיד לו: שגית, מכיוון שהנהלים טובים, הכול היה צריך להיעשות כשורה.

דניאל סימן: יש לי תשובה פשוטה לשאלתך.

דניאל סימן: החברה בעלת העיתון בגרמניה בו כותב העיתונאי הגרמני השקיעה לאחרונה בעיתון "הארץ".

שחר אילן: זה פשוט לא נכון עובדתית.

אחמד טיבי: אגב, הידיעה היום בעיתון "הארץ", למען הגילוי הנאות, נולדה בעקבות פנייה שלי אל מר שחר אילן אתמול.

שרה מרום שלו: העניין מעורפל למדי, מי בדיוק אמר, מה אמרו.

שרה מרום שלו: בכל אופן, לא ברור כמה זמן האישור היה במחשב.

שרה מרום שלו: גם את זה אפשר לבדוק.

שרה מרום שלו: אני סבורה שעיתונאי לא יכול להיות כמו כל עובד זר.

שרה מרום שלו: המעמד של עיתונאי צריך להיות אחר.

שרה מרום שלו: הוא לא צריך את אישור משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

שרה מרום שלו: יש את משרד הפנים, יש את לשכת העיתונות הממשלתית – שני אלה צריכים לדון עם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

שרה מרום שלו: עיתונאי שהוא עובד זר – זה קצת משונה.

שלום בן משה: אז צריך לשנות את החוק.

שלום בן משה: אדם העובד במדינה צריך לקבל היתר עבודה.

אחמד טיבי: אפשר לכלול אותם בקבוצה ספציפית ולתת להם Press Visa.

שלום בן משה: העיתונאי הזר לא שונה מהפרופסור הזר שבא לכאן לעבוד באוניברסיטה.

שרה מרום שלו: עם עיתונאים עלינו להיות זהירים יותר מאשר עם פרופסורים.

שלום בן משה: אבל אין כל קושי לתת לו היתר עבודה.

אחמד טיבי: כמה עיתונאים מחכים עכשיו לחידוש אשרה?

שרון גולדהמר: אף לא אחד ממתין במחלקה שלי.

שרון גולדהמר: יש עיתונאית אחת שתקבל הארכת אשרה מחר בבוקר.

אחמד טיבי: מה עם גברת וופא עמאר?

שרון גולדהמר: אני אחראית על תקשורת זרה בלבד.

שרון גולדהמר: אני מוכרחה לומר שזה עובד באופן יעיל מאוד.

שרון גולדהמר: עיתונאי שהגיש בקשה לוועדה ממתין לכל היותר 30 ימים ומקבל תשובה.

משה גפני: ועיתונאית ערבייה שגרה בגרמניה מקבלת אשרה?

משה גפני: אדוני היושב-ראש, בכל זאת, מכיוון שזה נאמר כאן, כדאי לברר האם נכון מה שאומר נציג לשכת העיתונות הממשלתית, שהעיתון הגרמני קנה חלק מעיתון "הארץ".

שחר אילן: קבוצה גרמנית קנתה רבע מהבעלות על קבוצת עיתון "הארץ", אך אין לה שום קשר למר יורג ברמר.

משה גפני: כלומר, אין קשר בין הדברים?

אחמד טיבי: יש שני עיתונאים גרמנים.

אחמד טיבי: הקבוצה שרכשה חלק מהמניות של עיתון "הארץ" קשורה בעיתונאית השנייה ולא במר יורג ברמר.

שחר אילן: התפרסמו אלפי מילים ב"הארץ", כולל ראיון עם המנהל של הקבוצה שרכשה מניות בעיתון, ועלו שאלות הרבה יותר מהותיות מהשאלה הזאת.

נעמה פלאי: בחוק הכניסה לישראל לא נקבעה אשרה מיוחדת לעיתונאים.

נעמה פלאי: האשרה הרלוונטית היא אשרה של עובד זר.

נעמה פלאי: עובד זר זה גם עובד זר בבניין, חקלאות או סיעוד, וגם מומחה – מנהל בנק, ספורטאי וכן הלאה.

נעמה פלאי: לכן כרגע מבחינת החוק אין שום דרך אחרת להגדיר עיתונאי, אלא באשרת ב/1 של עובד זר.

נעמה פלאי: החוק מאפשר הארכה מעבר ל-5 שנים בנסיבות מיוחדות המוגדרות בסעיף, ובמסגרת הזאת נמצאה דרך להאריך את האשרה לעיתונאים מעבר ל-5 שנים.

נעמה פלאי: אנחנו עובדים היום על תיקון תקנות, שיקבע באופן מפורש את סוגי האנשים שלגביהם ניתן יהיה להאריך מעבר ל-5 שנים.

נעמה פלאי: יוגדרו באופן מפורש הקבוצות להן ייתנו הארכות מעבר ל-5 שנים.

נעמה פלאי: אבל גם היום זה עובד במסגרת הסעיף שנמצא בחוק.

נעמה פלאי: מבחינה חוקית, אלה הדרכים היחידות שקיימות היום לפתור את הבעיה הזאת ואי אפשר לעשות את זה דרך אשרה מיוחדת או רשיון מיוחד.

גאלב מג'אדלה: לא שמעתי איפה עומד הטיפול בבקשה של העיתונאית גברת וופא עמאר מ"רויטרס".

סבין חדד: חשבתי שזה סגור.

סבין חדד: לפני שבוע היא היתה בלשכה.

סבין חדד: התקשרו מהלשכה לראות אם זה מאושר, ונתנו אישור.

אחמד טיבי: הבוקר עדיין לא היתה לא אשרה.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש לסכם את הדיון.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת טיבי, זה לא עניין פרטי.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש להביא תוך 30 ימים תשובה ליושב-ראש הוועדה, בעקבות בדיקה מסודרת, מה קרה בשני המקרים, כיצד קרה שהמחשב אומר דבר אחד והפקיד אומר אחרת.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אם תוכל תאמר ליתר חברי הוועדה מה התשובה שקיבלת.

גאלב מג'אדלה: כאשר אקבל תשובה אדווח לחברי הוועדה.

גאלב מג'אדלה: דבר שני, טוב שאתם מגיעים להבנות, אבל אני רוצה שההבנות הללו יקבלו גם שקיפות ציבורית.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מבקשים שתעבירו אלינו תוך 3 חודשים סיכום של ההבנות, ואנחנו מברכים עליהן, ההסכמות בין העיתונאים, לשכת העיתונות הממשלתית ומינהל האוכלוסין, ולהתייעץ עם כל הגורמים האם הטיפול של מר דניאל סימן חיונית, האם לדעת העיתונאים הטיפול שלו חוסך להם זמן, טוב להם, משרת אותם או לא משרת אותם, ומה מעמדו – מעמד של המלצה או מעמד אחר.

גאלב מג'אדלה: הכול צריך להיות על דעת כל הצדדים.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה להתעורר פעם נוספת ולראות כתבה בעיתון שממשלת ישראל או לשכת העיתונות הממשלתית משפיעה על חופש הביטוי וחופש העיתונות בישראל.

דוד אזולאי: מי ירכז את זה?

גאלב מג'אדלה: משרד הפנים.

גאלב מג'אדלה: מינהל האוכלוסין צריך להגיש לנו דוח מסודר תוך חודש ימים וכן את הנוהל המוסכם על דעת לשכת העיתונות הממשלתית, על דעת העיתונאים, על דעת משרד הפנים ומינהל האוכלוסין וכל הגורמים הנוגעים בדבר, במקרה זה גם משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש להודות לכולם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: הישיבה נעולה.