ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 83, 2006-11-21 10:00

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לתת את זכות הדיבור לחבר הכנסת אלכס מילר.

אלכס מילר: היום אנחנו מתמודדים גם עם שביתה של עובדי המדינה.

אלכס מילר: חבל שאנחנו מגיעים למצבים בהם אנשים מחוסר ברירה נוקטים בהפגנות, השבתות.

אלכס מילר: המשק כולו נפגע מזה והאזרחים כולם נפגעים מזה.

אלכס מילר: גם אותם סטודנטים במקום לשבת וללמוד, הם צריכים להתמודד עם אותם הפגנות ושביתות.

אלכס מילר: חשוב שאותם גורמים המעורבים בנושא הזה, כמו אוצר ומשרד ראש הממשלה, שיבואו ויפתחו משא ומתן עם אותם גורמים, כדי שיגיעו לפתרון ואותם מרצים יוכלו להתעסק במה שהם צריכים להתעסק ולא בהפגנות והשבתות.

מיכאל מלכיאור: אני מצטרף לקריאה של חבר הכנסת של אלכס מילר.

רונית תירוש: גם אני.

מיכאל מלכיאור: בוא נגיד שכולנו מצטרפים לדבריו של אלכס מילר.

מיכאל מלכיאור: ראינו את זה גם בעבר, כאשר ניסו לעשות ועדות תוך התעלמות מחלק הגורמים.

מיכאל מלכיאור: אלה לא מערכות של כיפוף ידיים.

מיכאל מלכיאור: חייבים להגיע במערכת ההשכלה הגבוהה להסכמות, כמו בכל נושא אחר בחברה שלנו.

ג'מאל זחאלקה: אני תומך בדרישות של השביתה.

מיכאל מלכיאור: הנושא בו אנחנו נדון היום, הוא נושא שכבר דובריו עליו רבות, האפשרות של הקמת אקדמיה ללשון העברית בישראל.

מיכאל מלכיאור: כוונתי שהוועדה לא רק תקדם את העניין, אלא גם שאנחנו נראה בתוך זמן סביר את הקמת האקדמיה.

מיכאל מלכיאור: זה דבר מתבקש בזמן הזה גם סמלית, גם תוכנית ותרבותית.

מיכאל מלכיאור: זה נחוץ לא רק לערבים בישראל, אלא גם ליהודים בישראל.

מיכאל מלכיאור: בפורום להסכמה אזרחית ביחד עם גורמים מרכזיים מהאוניברסיטה העברית ובמכון טרומן ובאוניברסיטת תל אביב, טיפלו כבר הרבה זמן ביציקת תכנים לרעיון איך אפשר לעשות את הדבר הזה.

מיכאל מלכיאור: ישנה הצעת חוק בנושא הזה.

קריאה: היא עולה מחר.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמח עם תמיכתה של הממשלה בעניין.

מיכאל מלכיאור: אני מבין שהממשלה תומכת בעניין.

רונית תירוש: גם ועדת השרים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמע את הדברים בהמשך.

מיכאל מלכיאור: אני מציע שיצחק רייטר, שמייצג את מכון טרומן ואת הפורום להסכמה אזרחית יציג את הקונספט.

יצחק רייטר: אני רוצה לתת את הקונטקסט הרחב ביותר להצעה ולהסביר מאיפה היא נולדה.

יצחק רייטר: בעבר הייתי סגן יועץ ראש הממשלה לערבים.

יצחק רייטר: עבדתי עם מנחם בגין, יצחק שמיר ושמעון פרס.

יצחק רייטר: אני עובד ומלמד הרבה שנים את הסוגיה היהודית ערבית במדינת ישראל.

יצחק רייטר: היוזמה הזאת שבה שילבנו כוחות ביחד עם אוניברסיטאות נוספות, אוניברסיטת תל אביב ואוניברסיטת חיפה, נולדה כתוצאה מדאגה שיש בחברה הישראלית ובאקדמיה נוכח מה שקורה היום במציאות של יחסי יהודים ערביים.

יצחק רייטר: אנחנו לא מציעים רעיון אלטרואיסטי, אלא רעיון שיש לו קונטקסט פוליטי חשוב.

יצחק רייטר: צדיקים מלאכתם נעשית בידי אחרים.

יצחק רייטר: כאשר הכנו את ההצעה הזאת, התברר לנו שגם חה"כ מג'אדלה, במקביל מבלי שידענו זה על יוזמתו של אחר, ניסח הצעת חוק בסוגיה הזאת.

יצחק רייטר: אני רוצה להסביר מה הנחה אותנו.

יצחק רייטר: אנחנו התכנסנו קבוצה של חוקרים מאוניברסיטאות שונות, וחשבנו מה אפשר לעשות לאור ההתדרדרות ביחסי יהודים ערביים מאז אוקטובר 2000.

יצחק רייטר: אני עוסק בחקר קונפליקטים בעולם, והמסקנה שלי היא שכאשר מיעוט בעל סממנים לאומיים חש שכל הדלתות נסגרות בפניו, הוא נוטה להתפרצות, חתרנות, והתמרדות.

יצחק רייטר: הוא לא מקבל את השיטה.

יצחק רייטר: דברים כאלה גם מובילים ליחס עוין מצד הרוב.

יצחק רייטר: זה גם מה שקרה לנו באוקטובר 2000.

יצחק רייטר: אנחנו רואים התפתחות דיאלקטית.

יצחק רייטר: מצד אחד הקצנה מהצד הערבי ומצד שני מהצד היהודי.

יצחק רייטר: בדרך כלל אנחנו שומעים רק את הקולות של הגורמים היותר רדיקליים בשני הצדדים.

יצחק רייטר: חשבנו שצריך לעשות משהו כדי לממש המלצה אחת חשובה בדו"ח ועדת אור שחקרה את אירועי אוקטובר 2000.

יצחק רייטר: ההמלצה הזאת שהיא פחות מוכרת, אומרת שעל רשויות השלטון למצוא את הדרכים שיאפשרו לאזרחים הערביים לבטא בחיים הציבוריים את תרבותם וזהותם באופן נאות ומכובד.

יצחק רייטר: חשבנו על רעיונות איך אפשר לעשות את זה.

יצחק רייטר: אחד מהרעיונות היה הקמה של אקדמיה ללשון הערבית.

יצחק רייטר: המטרה היא משולשת.

יצחק רייטר: המטרה הראשונה היא לענות על צורך אמיתי של האוכלוסייה הערבית, לטפל בבעיות שהן בעיות השעה של השפה.

יצחק רייטר: המטרה השנייה היא למצוא דרך לתת ביטוי לשוויון אמיתי בין יהודים לערבים.

יצחק רייטר: אנחנו חושבים ששוויון בהקמת האקדמיה ללשון הערבית, לא יפגע במעמדה הבכיר של הלשון העברית.

יצחק רייטר: ללשון העברית יש את מעמדה בפרקטיקה היומיומית.

יצחק רייטר: זה שלאוכלוסייה הערבית יהיה מוסד דומה, לא אמור לפגוע במעמד של השפה העברית.

יצחק רייטר: המטרה השלישית, היא להעביר מסר של הממסד – והכנסת מייצגת פה את הממסד - של החלה שהיא ההפך מהדרה.

יצחק רייטר: אנחנו רואים באזרחים הערביים כאזרחים שווים לכל דבר.

יצחק רייטר: הקמת אקדמיה ללשון הערבית היא אחת הדרכים שיכולה לעשות צעד קטן מאוד, שאמור לשדר לאוכלוסייה הערבית שהיא רצויה והיא חלק מהנוף באזרחות במדינה הזאת.

מיכאל מלכיאור: ד"ר מחמוד גנאיים, מה הם התכנים של האקדמיה?

מיכאל מלכיאור: איך זה יקדם את המטרות שדיבר עליהן ד"ר רייטר.

מחמוד גנאיים: אני רוצה להתייחס ל-4 טיעונים עיקריים, שני טיעונים הקשורים לשפה הערבית כשפה רשמית, טיעון אחד שקשור למה שאנחנו יכולים להשיג מהעניין הזה למחקר ולאוניברסיטאות בארץ, וטיעון רביעי שקשור לחינוך לשפה הערבית.

מחמוד גנאיים: הטיעון הראשון, הוא שהשפה הערבית היא שפה רשמית בחוק.

מחמוד גנאיים: לא צריך להיות מומחה גדול לשפה, ולא צריך להיות פוליטיקאי משופשף המתעניין בצדדים הציבוריים בישראל, כדי לדעת שהחוק הזה הוא רק על הנייר ולא משתקף במה שנמצא בשפה.

מחמוד גנאיים: כדי לתת ביטויי הולם לרשמיותה של השפה, יש להקים מוסד דומה למוסד האקדמיה ללשון העברית.

מחמוד גנאיים: המוסד הזה ידאג לקיומם של אמצעים שונים, שיביאו לביצועו של החוק הלכה למעשה.

מחמוד גנאיים: המוסד הזה אמור ליצור תנאים הולמים לקיומה של השפה הערבית כשפה הרשמית במדינה.

יואל חסון: האם קיים מוסד כזה בעולם הערבי בכלל?

מחמוד גנאיים: כן.

מחמוד גנאיים: בכל מדינה ערבית יש מוסד כזה.

מחמוד גנאיים: הנקודה השנייה גם כן קשורה לעובדה שהשפה הערבית היא שפה רשמית.

מחמוד גנאיים: לא סתם נקבע בחוק כי השפה הערבית היא שפה רשמית במדינת ישראל.

מחמוד גנאיים: דומני שמדינת ישראל היא המדינה היחידה הלא ערבית, שבה השפה הערבית היא שפה רשמית.

מחמוד גנאיים: ישראל נמצאת במזרח התיכון, והיא אמורה לחזק את הקשרים שלה באזור שדובר ערבית.

מחמוד גנאיים: קיומו של מוסד ללשון הערבית עשוי לתרום לחיזוק הקשרים האלה, ליצירת הדים חיוביים באזור, וזה גם ייתן גם תמונה חיובית.

מחמוד גנאיים: הנקודה השלישית קשורה לאוניברסיטאות.

מחמוד גנאיים: ברוב האוניברסיטאות בישראל יש חוגים לשפה וספרות ערבית, והן יכולות להפיק תועלת גדולה מקיומו של מוסד ללשון הערבית.

מחמוד גנאיים: השילוב בין המחקר האקדמי לבין פעילותו של מוסד ללשון הערבית, היא רק מפרה את השפה הערבית, וזה חושף את האוצרות של השפה הערבית, שהיא שפה מאוד עשירה.

מחמוד גנאיים: כאשר שילוב זה קיים, ניתן לדבר גם על מחקר מעמיד משני צדי המתרס, מחקר אקדמי שהוא בעיקר מזרחני, וגם מחקר ערבי שיוצא מהשדה הטבעי של השפה, מתוך האוכלוסייה הערבית.

מחמוד גנאיים: הנקודה הרביעית קשורה לחינוך לשפה הערבית בישראל.

מחמוד גנאיים: החינוך לשפה הערבית אינו יכול להיות מושלם, כל עוד אין מוסד עליון שיסמן את כבודה של השפה וישמור על מקומה של השפה הערבית.

מחמוד גנאיים: מורים, הורים ותלמידים במערכת החינוך הפורמלית מתלוננים על השוליות של השפה הערבית במערכת החינוך.

מחמוד גנאיים: הדבר הזה פוגע בדימוי העצמי של הערבים בישראל.

מחמוד גנאיים: הרבה צעירים לא מצליחים, ולפעמים אף מתביישים, להביע את עצמם בשפתם, בשפה הערבית, גם בכתב וגם בעל פה, כיוון שהם אינם שולטים מספיק בשפה הזאת.

מחמוד גנאיים: דומני, שהדבר הזה לא מוסיף למדינה מבחינה פנימית ומדינית, כאשר היא מצטיירת בעיני רבים כמזניחה את השפה הערבית ואינה דואגת למיקומה של השפה במערכת החינוך.

מיכאל מלכיאור: מה אמורה האקדמיה לעשות כדי שזה יחדור?

מחמוד גנאיים: זה עניין ערכי סמלי.

מיכאל מלכיאור: האם זה יהיה דרך השתלמויות מורים?

מיכאל מלכיאור: איך הקשר בין השוליות של פיתוח של השפה כמכשיר תקשורת ותרבות, ישפיע על כלל החינוך במדינת ישראל?

מיכאל מלכיאור: איך אתה רואה את המבנה של העניין?

מחמוד גנאיים: אדם ערבי היום מתבייש לכתוב מכתב בערבית, כיוון שהוא לא שולט בשפה שלו.

מיכאל מלכיאור: השאלה היא, איך האקדמיה תפתור את הבעיה.

מחמוד גנאיים: היא יכולה ליצור אווירה וגם אמצעים, כדי לעשות את העניין הזה בצורה מעשית.

מיכאל מלכיאור: אם משרד החינוך לא מקציב כסף להשתלמויות מורים, זה לא יעזור אם תהיה אקדמיה.

אלכס מילר: אם הייתי מדבר על מחקר, זה היה מובן.

אלכס מילר: אתה מדבר על מערכת החינוך.

אלכס מילר: הבעיה של הילד שלא יודע לכתוב, זאת בעיה של מערכת החינוך ולא של האקדמיה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים שתבהיר זאת לכל חברי הוועדה.

מחמוד גנאיים: לתלמיד ערבי שמסיים כיתה יב' אין קשר עם השפה הערבית.

רונית תירוש: זה בגלל בעיה אחרת ולא בגלל האקדמיה.

רונית תירוש: זה בגלל בעיית הדיגלוסיה.

רונית תירוש: יש הרבה מאוד בעיות.

יצחק רייטר: המטרה של האקדמיה ללשון ערבית, היא קודם כל לתקנן את השפה הערבית בקונטקסט המקומי של הערבים בישראל.

יצחק רייטר: יש אקדמיות בעולם הערבית, שמחדשות מילים.

יצחק רייטר: בקונטקסט המקומי ז מאוד חסר.

יצחק רייטר: היום המילה רמזור והמילה מחסום הפכו להיות מילים שמשתמשים בה בשפה הערבית.

יצחק רייטר: דרך מערכת הפרסום שיש לאקדמיה, והקשר שיהיה לאקדמיה עם מערכת החינוך הערבית, היא תוכל לעזור לשפר את השפה, לחדש את החידושים הלשוניים הנדרשים.

מיכאל מלכיאור: דרושה סדרה של צעדים, בעיקר מצד משרד החינוך, כדי לנצל את האקדמיה ושתהיה לה את מלוא ההשפעה.

גאלב מג'אדלה: אני שמח שהנושא עולה בוועדת החינוך.

גאלב מג'אדלה: אני חושב, שאנחנו עושים את הדבר הנכון הזה באיחור רב, אבל מוטב מאוחר מאשר אף פעם.

גאלב מג'אדלה: נקלענו לעניין הזה בעקבות המלצת ועדת אור.

גאלב מג'אדלה: המלצות הוועדה נדונו בוועדת הפנים ואיכות הסביבה ב- 7 דיונים רצופים, כאשר את הדיון הראשון פתח כבוד השופט אור.

גאלב מג'אדלה: סיימנו את סדרת הדיונים בהמלצות, כאשר ראש הממשלה שרון היה צריך להופיע לחלק של הסיכומים, אבל כולנו יודעים מה קרה.

גאלב מג'אדלה: אדוני היו"ר, אני רוצה להודות לך על קיום הדיון.

גאלב מג'אדלה: זה חשוב מכמה טעמים.

גאלב מג'אדלה: ועדת השרים לענייני החקיקה התנגדה אתמול להצעת החוק.

גאלב מג'אדלה: בושה כזאת לא ציפיתי מהממשלה הזאת.

גאלב מג'אדלה: אתמול אמרתי מעל בימת הכנסת, כי יוגש ערעור וועדת השרים לענייני חקיקה תאשר את זה על אפה ועל חמתה.

גאלב מג'אדלה: אני אומר את זה בלשון בוטה.

גאלב מג'אדלה: הם לא גילו שום הבנה ושום רגישות לנושא זה.

גאלב מג'אדלה: ההתנגדות היתה על רקע תקציבי, 5,000,000 שקלים לאקדמיה ללשון הערבית.

גאלב מג'אדלה: זאת היתה בושה וחרפה.

גאלב מג'אדלה: דיברו איתי אתמול מלשכת ראש הממשלה.

גאלב מג'אדלה: שרת החינוך יצאה גם כן לערער על הנושא.

גאלב מג'אדלה: שבוע הבא אנחנו נחזיר את זה לערעור, ואני מקווה שייקחו את הבושה הזאת בחזרה והאקדמיה ללשון הערבית תאושר.

גאלב מג'אדלה: אין לי כוונה להוסיף על דברם של אנשי האקדמיה.

רונית תירוש: האם זאת היתה המלצה מפורשת של ועדת אור?

מיכאל מלכיאור: היא אמרה, למצוא את כל הדרכים שיאפשרו לבטא בחיים הציבוריים את תרבותם וזהותם של ערביי ישראל.

גאלב מג'אדלה: אני נעזרתי באקדמיה וכתבתי לחברי מהאקדמיה, שלא ידעו על הצעת החוק שלי, שיעירו לנו הערות ויציעו לנו הצעות במהות.

גאלב מג'אדלה: הם באמת שלחו אלי הערות.

גאלב מג'אדלה: ד"ר גנאיים התייחס גם לתכנים וגם לדברים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נכניס שינויים לקראת הקריאה השנייה והשלישית.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נזמין אתכם, ואתם תהיו שותפים.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לכם מאוד.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שהיום ועדת החינוך על כל חבריה תתאחד סביב ההמלצה לממשלה, לתקן את מה שעשתה אתמול.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לך אדוני היו"ר, ואני מודה פעם נוספת לאנשי האקדמיה על תרומתם החשובה לעניין.

יואל חסון: אנחנו מודים לך על הצעת החוק, ואנחנו מקווים שהיא תעבור ותצליח.

גאלב מג'אדלה: אם תתמוך בזה, היא תעבור.

גאלב מג'אדלה: מי שהתנגד, אלה רק שרי קדימה.

יואל חסון: נקווה שנתקן את זה.

גאלב מג'אדלה: חה"כ חסון לקח על עצמו משימה בהתנדבות.

קולט אבילט: אני רוצה להודות לכם על הדיון ועל האפשרות להשתתף בו.

קולט אבילט: אני לא חברה בוועדה הזאת, אבל זה נושא יקר לי שאני מנסה לקדם אותו.

קולט אבילט: נראה לי, שהקמת אקדמיה ללשון ערבית היא חיונית מאוד בעת הזאת, אבל לבד הדבר לא יועיל.

קולט אבילט: היא צריכה להיות מלווה גם בתגבור מערכת החינוך.

קולט אבילט: זה צריך להיות מוסד שממנו שואפים את הידע, את היכולת לכוון תכנים, את היכולת לשפר את השפה, את היכולת המחקרית.

קולט אבילט: משרד החינוך צריך לתגבר גם את הוראת הערבית, לא רק במגזר הערבי אלא בכלל.

קולט אבילט: צריך לעשות יותר הדרכה למורים עצמם.

קולט אבילט: אני חושבת, שאולי כדאי גם לדון בהמשך, אחרי שנסדיר את הנושא של האקדמיה, במוסדות תרבות אחרים.

קולט אבילט: הלשון הערבית היא חלק מתרבות, חלק מספרות וציויליזציה, ולכן צריך לעודד הקמת מוסדות תרבות נוספים.

קולט אבילט: בארץ התברכנו בחוקרים נהדרים בתחום האסלם והמזרחנות, וזה רק מביא כבוד למדינת ישראל בעולם הערבי, ובעולם האקדמי בכלל.

קולט אבילט: לכן, זה רק יועיל לנו שלאסלם ולמזרחנות נוסיף גם מוסד שמגבה את הידע שיש לנו בארץ בשפה הערבית על ניביה ושימושיה השונים.

קולט אבילט: יש לנו פה בארץ גם תרומה סגולית אחרת בתחום הספרות הערבית, בתחום המחקר, המסורת בעל פה, שבה יש גילויים בארץ שאין במקומות אחרים, ואולי גם בתחום הזה תוכל האקדמיה לטפל.

יואל חסון: אני רוצה לברך על הצעת החוק הזאת ועל היוזמה הזאת.

יואל חסון: אני יודע שמכוונים באקדמיה לשיפור למידת הערבית במגזר הערבי עצמו, אבל צריך לחשוב כיצד להפוך את השפה הערבית לשפה שמדברים בה יותר ויותר יהודים.

יואל חסון: אחת הבעיות המרכזיןת שיש בין המיעוט הערבי ליהודים בישראל, נובעת מזה שלא יודעים את השפה.

יואל חסון: אנחנו יודעים הרבה שפות, אבל אנחנו לא יודעים את השפה המרכזית שנמצאת סביבנו.

יואל חסון: כאשר הייתי ילד, למדנו ערבית.

יואל חסון: זאת היתה חובה.

יואל חסון: אחר כך שינו את זה והפכו את זה לבחירה בין צרפתית לערבית.

יואל חסון: כידוע לכם, רובם בחרו בצרפתית.

מיכאל מלכיאור: וגם את זה לא למדו.

יואל חסון: לכן, ההצעה הזאת היא במקום והיא חשובה.

יואל חסון: אני מקווה שהאקדמיה הזאת תהיה אור לגויים, היא תהיה האקדמיה המובילה באזור.

יואל חסון: חשוב שהאקדמיה הזאת תתייחס לאוכלוסייה היהודית, כך שתהפוך את השפה הערבית ליותר נרכשת ומקובלת.

יואל חסון: זה באמת יעזור.

יואל חסון: נכון שאני מאמין שהמדינה הזאת חייבת להישאר מדינה יהודית, אבל אני גם חושב שהמיעוט שנמצא בה צריך לא להרגיש מיעוט.

יואל חסון: אני מאמין, כי אם היו פה יותר אנשים דוברים ערבית שהם לא ערבים, זה היה עוזר מאוד לאווירה.

יואל חסון: אני מברך על הכיוון הזה, ואני מקווה שבמסגרת הוועדה נדון גם באמת בפרטים: איך זה הולך לעבוד, מה זה הולך להיות.

יואל חסון: אם דבר כזה יוקם, חשוב שזה יהיה אור לגויים וזאת תהיה אקדמיה מובילה באזור.

מיכאל מלכיאור: אלה דברים מאוד חשובים.

נאדיה חילו: לשמוע את זה ממנו זה עוד יותר חשוב.

רונית תירוש: אני אכניס את הנושא הזה לפרופורציות הנכונות.

רונית תירוש: אפשר לתלות הרבה מאוד אמירות יפות וטובות, אבל זה לא תפקיד האקדמיה.

רונית תירוש: אני אתחיל באמירה חיובית, אני תומכת בהקמת האקדמיה, אבל צריך להבין מה תפקידה.

רונית תירוש: אני חושבת, שהיא צריכה להקביל את עצמה לאקדמיה ללשון עברית, שאמונה על שימור השפה, חקר השפה, פיתוחה ושדרוגה.

רונית תירוש: עם השנים ישנם תחומי דעת חדשים, וצריך לעדכן את השפה ולהוסיף עליה.

רונית תירוש: השפה הערבית היא שפה מאוד עשירה, ואין לה את אותה עבודה שיש לאקדמיה לשפה העברית.

רונית תירוש: אני לא חושבת שהיא צריכה לארגן השתלמויות.

רונית תירוש: זה לא תפקידה.

רונית תירוש: היא צריכה לתת מענים לסימני שאלה רבים שיצוצו עם הזמן.

רונית תירוש: הבעיה של אי שליטה בשפה, נובעת מהדיגלוסיה, שניות של שפה או רב דיאלקטיות של שפה כאשר יש שפה מדוברת ויש שפה ספרותית.

רונית תירוש: הילדים במגזר הלא יהודי גדלים על דיאלקטים שונים.

רונית תירוש: כאשר הם מגיעים לבית הספר, הם נדרשים לשפה שהיא שונה בתכלית ממה שהם מורגלים.

רונית תירוש: זה עוד יותר קשה.

רונית תירוש: אם הם היו מתחילים ללמוד במצב של קרקע עקרה לגמרי, אז יכלו ללמוד את השפה טוב מהיסודות.

רונית תירוש: כאשר אתה בא לשנות הגיה של מילים או להכניס מילה שהיא שונה לחלוטין מהמילה שאתה משתמש בה, זה קשה לשרש את מה שיש להם ולהכניס משהו חדש.

רונית תירוש: באופן מפתיע, תראו שההישגים הלימודיים בבגרות של תלמידי המגזר הלא יהודי בשפה הערבית, הם ריבוי של כישלונות.

רונית תירוש: זה דבר שצריך לתת עליו את הדעת.

רונית תירוש: אולי האקדמיה תראה איך היא מתגברת על בעיית הדיגלוסיה ונותנת כלים למורים בשטח איך להתמודד עם זה בצורה טובה יותר ממה שנעשה עד היום.

רונית תירוש: בסיפה של דבריי אני רוצה להגיד משהו שהוא לא קשור לאקדמיה, אבל הוא כן קשור לשפה עצמה, מדינת ישראל לא ממש עומדת בחוק הזה שמחייב להורות את השפה הערבית לתלמידים היהודיים.

רונית תירוש: אני אומרת את זה בחוסר נוחות, גם כמנכ"לית לשעבר.

מיכאל מלכיאור: האם יש חוק שמחייב את זה?

רונית תירוש: כן.

קולט אבילט: האם זה לא בחירה.

רונית תירוש: אני גם מורה לערבית.

מיכאל מלכיאור: מה אומר החוק.

רונית תירוש: שצריכים ללמד ערבית.

רונית תירוש: זאת שפה רשמית, והמשמעות של זה היא שתלמידים במדינת ישראל צריכים ללמוד אותה עד חטיבת הביניים.

רונית תירוש: אני מקווה שאני לא שוגה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נבדוק את זה.

מיכאל מלכיאור: לא יכול להיות שהפכו את זה למקצוע בחירה, אם היה חוק.

רונית תירוש: שווה לבדוק את זה.

רונית תירוש: אם זה לא חוק, זאת תקנה מחייבת.

רונית תירוש: מזנבים במעמד, כי הגיעו פניות של בתי הספר עצמם, מגובים במכתבים של הורים שהבן שלהם לא רוצה או לא מסוגל לקלוט את השפה או שהם נגד, ולאט לאט ניתנו היתרים מטעם מנהלי בתי הספר ולאו דווקא מהמשרד עצמו.

רונית תירוש: נוצרה נורמה בשטח, שהמשרד בלע אותה ולא התמודד איתה.

רונית תירוש: הכניסו אידיש וספרדית וכל מיני שפות אחרות, שאני מאוד בעדם אבל לא על חשבון הערבית.

רונית תירוש: הדבר היחיד שהמשרד כן נתן לו גיבוי, הוא שהוא פטר תלמידים ליקויי למידה מרכישת שפה נוספת, ובאופן טבעי השפה נפגעה מכך.

רונית תירוש: זה לא נעשה כי היה משהו כנגד השפה הערבית, אלא כי רצו להקל על התלמידים.

רונית תירוש: שווה לבדוק את זה ולראות מה קרה.

רונית תירוש: אני חושבת שיש מקום, מהטעם שאנחנו חיים במקום בו יש מיעוט גדול של ערבים, ואנחנו גם מוקפים במדינות ערב.

רונית תירוש: אפילו ככלי לחימה, הייתי אומרת, ואני לוקחת את הקיצוניות: דע את האויב, תלמד אותו.

רונית תירוש: כאשר לומדים שפה, גם לומדים תרבות שלה.

קולט אבילט: לא כולם אויבים.

רונית תירוש: אני לקחתי את הצד הכי קיצוני.

מיכאל מלכיאור: זה משתלב עם מה שנאמר, שמעבר לחיוב של ההצעה, זה חייב להיות חלק ממכלול של גישה.

רונית תירוש: החוק שהוצע על ידי חבר הכנסת מג'אדלה, הוא מאוד טכני.

רונית תירוש: הוא בכלל לא מדבר על המהות של האקדמיה ועל התכנים.

רונית תירוש: זה נראה כמו ג'ובים.

קולט אבילט: עד כמה שידוע לי קרן אברהם התחילה להשקיע עכשיו בהוראת השפה הערבית בבתי ספר יהודיים, ויש כזאת נכונות וצימאון לזה.

קולט אבילט: זה פתאום הפך לעניין מאוד אופנתי, וכדאי שנהיה מודעים לזה.

קולט אבילט: יכול להיות שאז משרד החינוך יוכל לעודד יותר.

מיכאל מלכיאור: זאת יוזמה מבורכת.

מיכאל מלכיאור: היום בתי ספר מוכנים לקחת כל דבר, רק שיקבלו קצת תמיכה.

מיכאל מלכיאור: מתוך שלא לשמה, בא לשמה.

מיכאל מלכיאור: אני בהחלט מברך על היוזמה של קרן אברהם.

מרינה סולודקין: הנושא הוא מאוד חשוב, והוא גם קרוב ללבי.

מרינה סולודקין: יש לי מורה לערבית בבית.

מרינה סולודקין: היא גם לומדת באוניברסיטת תל אביב, והיא אומרת שאין לימודים לערבית לתואר שני.

מרינה סולודקין: זה לא נורמאלי.

מרינה סולודקין: לי זה ברור שאם תהיה אקדמיה לערבית, אפילו אם החוק טכני, זאת התחלה.

מרינה סולודקין: צריך להיות מקום למחקר, לכתיבת מילונים וספרי לימוד ברמה אחרת לגמרי.

מרינה סולודקין: הבת שלי אומרת שבלימודי מזרח רחוק יושבים מאות תלמידים, ובלימודי ערבית כמעט ואין אנשים.

מרינה סולודקין: ההפתעה הגדולה, היא שהערבים לא מבינים טקסטים ספרותיים ערביים.

מיכאל מלכיאור: זה מחזק את מה שאמר ד"ר גנאיים.

מרינה סולודקין: זה המקום לחזק, להביא את התוספות לחוק.

מרינה סולודקין: זה גשר בין העמים.

מרינה סולודקין: לאן ילכו סטודנטים מחו"ל ללמוד ערבית?

מרינה סולודקין: לכאן.

מרינה סולודקין: כאן יהיה הרבה יותר נוח ללמוד ערבית.

מרינה סולודקין: זאת שפה מפורסמת ומדוברת, ויש צורך בכל המדינה ללמוד ערבית.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מקבלים את דברייך, על אף שאת בניגוד אינטרסים פה בגלל הבת שלך.

ג'מאל זחאלקה: זה שכולם תומכים ברעיון ואני בטוח שהוא יעבור בכנסת, זה צעד קטן מאוד.

ג'מאל זחאלקה: מניסיוננו המר, הרבה דברים שהתחילו עם כוונות טובות, למעט ההערה של חברת הכנסת תירוש: דע את האויב...

רונית תירוש: זה לא פייר מה שאתה עושה.

רונית תירוש: זה שימוש ציני.

רונית תירוש: הבעתי חיוב, ואמרתי גם אם יקחו את הצד הקיצוני ההפוך של דע את האויב.

ג'מאל זחאלקה: לוקחים את זה.

רונית תירוש: ברור שלוקחים.

רונית תירוש: אמרתי, שגם אם לוקחים עדיין זה כדאי.

רונית תירוש: זאת אפולוגטיקה ודמגוגיה.

ג'מאל זחאלקה: בסדר.

ג'מאל זחאלקה: חברת הכנסת תירוש לא אמרה את זה.

רונית תירוש: אמרתי, אבל תגיד באיזה הקשר.

רונית תירוש: דווקא לטובה.

ג'מאל זחאלקה: בציניות.

ג'מאל זחאלקה: אבל זה לא העניין.

ג'מאל זחאלקה: אני לא רוצה לתקוף אותך, אני רוצה לדבר על המהות.

רונית תירוש: אל תתקוף אותי, תתמוך בי.

רונית תירוש: אני תומכת במהלך.

יואל חסון: עד שסוף סוף יש קואליציה סביב השולחן, אתה ככה מקלקל.

יואל חסון: למה הכל שלילי אצלך.

ג'מאל זחאלקה: תן לי להעמיד כמה פרובלמטיקות, שאנחנו נהיה מודעים להן.

ג'מאל זחאלקה: כאשר אני רואה דביקות ושמחה מוקדמת.

ג'מאל זחאלקה: ..

יואל חסון: האם אתה חושד בכוונות שלנו?

ג'מאל זחאלקה: לא בך, אני אומר הכוונות על השולחן הן טובות, ואני באמת מאמין בזה.

רונית תירוש: גם אם אני רוצה להצטרף אליך ולנסוע לראות את נשיא סוריה, אז כדאי שאני אדע את השפה.

רונית תירוש: גם אם אני רוצה לנסוע איתך למדינת אויב, כדאי שאני אדע את השפה.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת חסון, תמיד אנחנו מגיעים סביב השולחן לאחידות.

ג'מאל זחאלקה: אני נגד טיוח.

ג'מאל זחאלקה: השפה הערבית נלמדה בארץ עד עכשיו בצורה אינסטרומנטאלית.

ג'מאל זחאלקה: היחס לתרבות הערבית היה יחס אינסטרומנטאלי.

יואל חסון: איך עד היום אתה לא הגשת הצעת חוק כזאת?

ג'מאל זחאלקה: אני אגיד לך איך זה פעולת התאבדות של התרבות העברית.

ג'מאל זחאלקה: ביחס הזה התרבות העברית מתאבדת.

ג'מאל זחאלקה: זה חרקירי של התרבות העברית.

ג'מאל זחאלקה: כדאי שתלמד קצת.

ג'מאל זחאלקה: תקשיב ותלמד.

ג'מאל זחאלקה: היחס בישראל לשפה הערבית היה יחס אינסטרומנטאלי.

ג'מאל זחאלקה: לא היה זה יחס ערכי, לא יחס של להבין את התרבות, אלא מה שעניין, זאת נקודת התפר בין היהודים לערבים.

ג'מאל זחאלקה: עניינו אותם הגבולות בתרבות הערבית.

ג'מאל זחאלקה: המעטפה החיצונית של החיכוך בין יהודים וערבים בסכסוך.

ג'מאל זחאלקה: אם תפתח את האינטרנט, תראה אלף ערכים על מישהו שהוא חסר חשיבות בתרבות הערבית, כי הוא קשור לסכסוך.

ג'מאל זחאלקה: אם תפתח את מילון אתה לא תמצא מילה אחת.

ג'מאל זחאלקה: לא עניינה אותם התרבות עצמה.

ג'מאל זחאלקה: אם משהו נעשה כמשהו טכני, זה לא שווה.

ג'מאל זחאלקה: אם לאקדמיה הזאת יש כוונה להקים מוסד סמלי שאנחנו נרגיש שוויון, אנחנו לא רוצים זאת.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא רוצים משהו שייתן הרגשה של שיווין אלא שיהיה שיווין, כמו שאמר פרופסור רייטר.

ג'מאל זחאלקה: אנחנו לא מחפשים הרגשות.

ג'מאל זחאלקה: הפסקנו להרגיש.

יואל חסון: לפעמים נראה לי שאתה לא רוצה שיהיה פה שוויון.

יואל חסון: אתה מתפרנס מזה שאין שוויון.

יואל חסון: כאשר יש טיפת כיוון לשוויון, אתה נגד זה.

יואל חסון: מה יגיד חבר הכנסת זחאלקה אם יהיה פה שוויון?

יואל חסון: הרי הוא מתפרנס מזה.

יואל חסון: זאת דמגוגיה שלהרחיב את הפער בין הערבים ליהודים.

יואל חסון: חברי הכנסת מהמפלגות הציוניות, עושות עבודה אמיתית למגזר הערבי.

ג'מאל זחאלקה: אם יש משהו לא נכון שאמרתי, אני מוכן לפתוח את הויכוח.

ג'מאל זחאלקה: תגיד לי משהו ספציפי, ולא סתם דברים כלליים.

ג'מאל זחאלקה: אני אמרתי שלימדו אותך את השפה הערבית באופן אינסטרומנטאלי.

ג'מאל זחאלקה: כולם יודעים שזה היה כך.

ג'מאל זחאלקה: מי למד את השפה הערבית?

ג'מאל זחאלקה: אני מכיר את יודעי הערבית.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב, שהיות ואנחנו מכירים את המציאות בארץ - ואנחנו יודעים שניתן להקים גוף סמלי שלא יהיו לו תקציבים, שיניים ומעמד אמיתי - צריך לעבות את החוק כדי להבטיח שהדברים שאנחנו רוצים אותם יתבצעו.

ג'מאל זחאלקה: אני חושב שד"ר גנאיים לא הובן נכון כאשר הוא דיבר על החינוך.

ג'מאל זחאלקה: האקדמיה לשפה הערבית, תהיה היחידה לשפה הערבית במדינה לא ערבית.

ג'מאל זחאלקה: אי אפשר להקביל אותה לאקדמיה לשפה העברית, ואי אפשר להקביל אותה לגמרי לאקדמיות במדינות ערב.

ג'מאל זחאלקה: יש בעיות מיוחדות שהאקדמיה העברית לא לוקחת על עצמה וכך גם האקדמיה בירדן או במצרים, כי יש מוסדות אחרים שממלאים את התפקיד הזה.

ג'מאל זחאלקה: לכן, אני חושב שצריך להקשיב לחוקרים של השפה הערבית, ויש דברים שצריך להתאים אותם למציאות של הציבור הערבי.

ג'מאל זחאלקה: האקדמיה צריכה לתרום במשהו ללימודה של השפה בציבור היהודי.

ג'מאל זחאלקה: יש כאן בעיות של מחקר אמיתי של השפה עצמה.

ג'מאל זחאלקה: אם התרבות העברית שקמה כאן לא תנהל דיאלוג אמיתי עם התרבות הערבית, היא תימחק.

ג'מאל זחאלקה: לא תישאר תרבות עברית.

ג'מאל זחאלקה: העברית מתאנגלזת.

ג'מאל זחאלקה: השפה הערבית יכולה לעזור לה לחזור לשפיותה, לחזור לאיזון תרבותי.

ג'מאל זחאלקה: אני לא יודע למה יש אנשים שלא קוראים היסטוריה ולא יודעים אפילו את ההיסטוריה היהודית.

ג'מאל זחאלקה: אני רוצה לסכם את ההיסטוריה היהודית בשני משפטים.

ג'מאל זחאלקה: חבר הכנסת חסון, תקשיב טוב ותחשוב על זה בבית.

ג'מאל זחאלקה: התרבות היהודית טושטשה ונמחקה בפתיחות כלפי תרבות נוצרית מערבית.

ג'מאל זחאלקה: התרבות היהודית פרחה ושגשגה בפתיחות כלפי תרבות הערבית המוסלמית.

ג'מאל זחאלקה: זה פקט היסטורי.

ג'מאל זחאלקה: למה?

ג'מאל זחאלקה: כי בתרבות הערבית המוסלמית אין ימרה למחוק את היהדות.

ג'מאל זחאלקה: אין דרישה כזאת.

ג'מאל זחאלקה: תקראו את ההיסטוריה ותראו מה קרה.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו יש פתיחות כלפי התרבות המערבית.

ג'מאל זחאלקה: אני לא נגד.

ג'מאל זחאלקה: אני בעד פתיחות, אבל לתרבות היהודית יש סיכוי רק עם המשענת של התרבות הערבית אסלמית.

ג'מאל זחאלקה: בלי זה, אני מבטיח לכם שידברו כאן אנגלית, ואולי יתנצרו גם.

מיכאל מלכיאור: מבחינה היסטורית, יש לזה כל מיני השלכות אקטואליות שלא ניכנס אליהן עכשיו.

מיכאל מלכיאור: המסקנה, שאם לא יהיה כך כולם יתנצרו, לא בטוח נכונה.

מיכאל מלכיאור: התזה היא נכונה ועמוקה, וכדאי לדון בה.

מיכאל מלכיאור: למען ההגינות, כל מי שדיבר לפניך אמר, שאם זה רק עומד כסמל אין בזה שום ערך.

מיכאל מלכיאור: כולם דיברו על הרחבה, על העמקה ועל תוכנית רצינית מצד משרד החינוך.

מיכאל מלכיאור: גם לשלוח מסר שעד עכשיו לא שלחו, אינו דבר פסול, כמובן אם יש במסר הזה תכנים.

מרינה סולודקין: היה משפט יותר חשוב במה שמר זחאלקה אמר.

מרינה סולודקין: הוא אמר, שלא היה ביטול של יהדות באסלם.

מרינה סולודקין: היום יש מציאות אחרת בכל מני מדינות, כמו אירן, שבהן כן יש ביטול וחיסול.

ג'מאל זחאלקה: זה לא כך.

ג'מאל זחאלקה: אין באסלם יוזמה להפוך את היהודים למושמדים.

מיכאל מלכיאור: זה נכון.

מרינה סולודקין: באסלם הרדיקלי.

ג'מאל זחאלקה: לא רוצים שהיהודים יתאסלמו.

עבאס זכור: אני בעד הקמת האקדמיה.

עבאס זכור: אני מברך על הדיון בוועדת החינוך.

עבאס זכור: אנחנו הערבים במדינת ישראל אחרי 60 שנה, שמרנו טוב על השפה הערבית שלנו.

עבאס זכור: אנחנו מבינים ויודעים את השפה הערבית יותר טוב מהרבה ערבים שחיים במדינות ערב.

עבאס זכור: אני למדתי אחרי התיכון באוניברסיטה אסלמית בירושלים המערבית, והייתי מבין את הערבית יותר טוב מהרבה תלמידים שלמדו בגדה ובעזה.

עבאס זכור: הרבה תלמידים ישראלים לומדים היום בירדן, ויודעים את השפה הערבית יותר טוב מהירדנים.

עבאס זכור: התוצאות של הבחינות שלהם יותר טובות מאלה של הירדנים ומאלה של הרבה ערבים שמגיעים מהרבה ארצות ערב לירדן.

עבאס זכור: אני תומך באקדמיה הזאת, לא רק שהשפה של הערבים תתחזק, אלא גם כדי שיתאפשר ליהודים ללמוד ערבית.

עבאס זכור: הקוראן הוא המקור הראשון של עקרונות האסלם.

עבאס זכור: יש אפשרות לפרשנות של הקוראן.

עבאס זכור: במקום שאני אגיד לכם מה אני הבנתי מהקוראן, תלמדו את השפה, תקראו את הקוראן, ואז תהיה לכם זכות להידברות איתנו ועם כל מדינות ערב, האירניים, הסורים והלבנונים, לגבי מה אומר הקוראן.

עבאס זכור: אני בעד להקים את האקדמיה הזאת על מנת שהערבים יתחזקו יותר, והיהודים ידעו את השפה.

עבאס זכור: זה יפתח אפשרות להידברות בין ערבים ליהודים במדינת ישראל.

עבאס זכור: זה יאפשר לדעת את השפה אחד של השני, וכך תהיה יותר הידברות.

עבאס זכור: יש אפשרות שנהיה יותר חזקים בערבית, אם ילמדו את השפה הערבית באוניברסיטה בישראל בצורה יותר טובה.

עבאס זכור: רוב האלה שמלמדים את השפה הערבית באוניברסיטה בחיפה אינם ערבים.

עבאס זכור: יש הרבה תלמידים שיודעים הרבה יותר טוב את השפה הערבית מהמרצים באוניברסיטה חיפה.

עבאס זכור: אם נביא מרצים ערבים מירושלים המערבית או מהגדה, מארצות ערב או מירדן, זה יחזק את התלמידים שלומדים ערבית, שהם עוברים ללמד את הערבית בבתי הספר.

עבאס זכור: אני נדהם לשמוע, שתלמיד שמסיים כיתה יב' לא יודע לכתוב מכתב בערבית.

עבאס זכור: יש מורים שלא יודעים לכתוב מכתב בערבית.

עבאס זכור: לפני שבועיים היה דיון באחת הוועדות בכנסת, בא בחור מהנגב, רצו לראיין אותו בערבית, והוא אמר שהוא יכול רק בעברית להתראיין.

עבאס זכור: לכן, טוב להקים אקדמיה כזאת לשני העמים ביחד.

אלכס מילר: כל אדם שיש לו קשר לאקדמיה, יודע מה החשיבות של מוסד שיכול להתעסק במחקר.

אלכס מילר: אני יוכל לברך ולחזק את היוזמה להקמת המוסד הזה.

אלכס מילר: מבחינתי, ברגע שהמוסד יוקם ויתעסק במחקר וכתיבת ספרים, זה יהיה גם כלי לאלה ברשות.

אלכס מילר: ברגע שהם יחליטו לרכוש במקום נשק וקסאמים ספרים, זה יהיה משהו טוב.

עבאס זכור: לפעמים נדמה לי שמדינת ישראל חושבת שהיא לא נמצאת במזרח התיכון, אלא באירופה.

מרינה סולודקין: גם לא באירופה.

עבאס זכור: כדורגל באירופה, כדורסל באירופה.

מיכאל מלכיאור: היינו רוצים לשחק כדורגל עם המדינות סביבנו, אבל לא כולם רוצים.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מאוד בעד.

עבאס זכור: אנחנו הקמנו את כנס יפו בנושא של יחסים יהודים-ערביים בתוך מדינת ישראל, לאו דווקא בנושא של יחסים של שיחה, אלא בנושאים של בדיקת הפער בין אזרחים יהודים וערבים בתוך המדינה.

עבאס זכור: כנס י פו השני היה כנס של קריאה לפעולה, אחד המושבים שלו היה בנושא של הקמת האקדמיה ללשון ערבית, ועוד נושאים אחרים כמו ערים המערביות והווקף המוסלמי.

עבאס זכור: בנושא של הקמת האקדמי ללשון ערבית, יש פה פן פוליטי הכרתי.

עבאס זכור: יש פה סיסמה.

עבאס זכור: הערבית היא סיסמה רשמית, אבל היא סיסמה שהיא ריקה מתוכן.

עבאס זכור: גם בכנסת אני לא יודע כמה חברי כנסת ערביים מדברים בערבית.

עבאס זכור: אם אנחנו מסתובבים ברחובות, אין כמעט שילוט בערבית.

עבאס זכור: השילוט הוא בעברית ואנגלית.

עבאס זכור: עכשיו צריך לשבת ולחשוב על התכנים שצריכים לצקת, מי האנשים שצריכים להיות שם ולמה צריכה להתייחס האקדמיה.

עבאס זכור: אני חושב, שיש פה פן הצהרתי חשוב מאוד, וגם פן פוליטי.

עבאס זכור: הנושא השני, הוא משרד החינוך.

עבאס זכור: תלמיד ערבי לא יכול לקבל תעודת בגרות אם הוא לא לומד תנ"ך וספרות ועושה בגרות.

עבאס זכור: הוא לא מחויב ללמוד את הקוראן או את הברית החדשה.

עבאס זכור: תלמיד הערבי צריך ללמוד את כל המקצועות האלה וגם את השפה הערבית.

עבאס זכור: מנכ"לית משרד החינוך לשעבר אמרה פה, כי אחוז הכישלון הכי גבוה של תלמידים ערביים, זה בשפה הערבית.

עבאס זכור: יש לי קצת חלוקי דעות עם חה"כ זכור.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שאין חילוקי דעות ביניכם.

מיכאל מלכיאור: חה"כ זכור מדבר על המציאות, כפי שהיא היתה לפני כן.

מיכאל מלכיאור: היתה התדרדרות.

מיכאל מלכיאור: המציאות לפני 20-30 שנה היתה אחרת.

מיכאל מלכיאור: בשנים האחרונות היתה התדרדרות מאוד חזקה.

מיכאל מלכיאור: יכול להיות שאתם לא חלוקים.

מרינה סולודקין: לא רק בערבית.

מיכאל מלכיאור: נכון.

מיכאל מלכיאור: אין גם הרבה תלמידים יהודים שיודעים טשרנחובסקי וביאליק.

עבאס זכור: לכן, צריך לחייב את לימוד השפה, אבל גם להכניס את השפה הערבית לבתי הספר היהודיים.

עבאס זכור: היום זה לא חובה, ואם כבר לומדים ערבית זאת ערבית ספרותית.

עבאס זכור: צריך לחייב גם את השפה הערבית המדוברת גם.

עבאס זכור: אני יודע שיש בתי ספר שלקחו את היוזמה הזאת.

עבאס זכור: אם אנחנו מדברים על להכיר אחד את השני, צריך להתחיל עם השפה.

נאיף ח'ורי: אני הרכז העמותה המיוחדת ללשון הערבית, שאנו תקווה שהיא תהיה האקדמיה לשפה הערבית.

נאיף ח'ורי: אנחנו כעמותה שנוסדה ביולי 2003, דאגנו לכל מיני פעילויות על מנת לעודד ולחזק את השפה הערבית בקרב הערבים.

נאיף ח'ורי: היו לנו גם כנסים וסימפוזיונים שהשתתפו בהם גם מרצים וחוקרים יהודים.

נאיף ח'ורי: החשיבות בהקמה של אקדמיה כזאת, היא לא רק בהשפעה על מה שקורה במדינות ערב.

נאיף ח'ורי: במצרים נוסדה האקדמיה ללשון הערבית בצו מהמלך בשנת 1932.

נאיף ח'ורי: המלך ציווה והוקמה האקדמיה ללשון ערבית בקהיר.

נאיף ח'ורי: זאת האקדמיה הראשונה והגדולה בכל מדינות ערב.

נאיף ח'ורי: בכל מדינה יש אקדמיה משלה.

נאיף ח'ורי: אנחנו כאן נותרנו ללא עזרה, ללא סיוע וללא עידוד לכל מה שדרוש לחיזוק השפה הערבית.

נאיף ח'ורי: אולי משרד החינוך עשה כמה צעדים בנושא הזה כדי לחזק את זה בקרב התלמידים, אבל אין חוק כפי שקיים בשאר מדינות ערב.

נאיף ח'ורי: במידה ויאושר החוק, העמותה הזאת יכולה להיות חלק בתוך החוק.

מיכאל מלכיאור: אני מניח שאתם תוזמנו לוועדה בעת הדיונים על החוק.

מיכאל מלכיאור: אנחנו נשמח לקבל מכם סיוע.

נאדיה חילו: אני רוצה לברך את הדיון.

נאדיה חילו: אני רוצה לברך את הפורום להסכמה אזרחית.

נאדיה חילו: זה לא רק להעלות בעייתיות, אלא גם להציע הצעה מאוד קונקרטית.

נאדיה חילו: אני רוצה להגיד מילה טובה לחה"כ חסון, תירוש, סולודקין ואביטל שתמכו בחוק.

נאדיה חילו: זה לא דבר מובן מאליו.

נאדיה חילו: הנושא של האקדמיה הוא לא רק שפה.

נאדיה חילו: יש לו מהות שתקרין על כל הנושא של יחסי יהודים ערביים.

נאדיה חילו: יש בזה מסר ציבורי ופוליטי.

נאדיה חילו: זה שיש קונצנזוס כאן – אני רוצה להדגיש את זה ולברך על זה.

נאדיה חילו: הקמת האקדמיה היא לא רק כדי ללמד את היהודים, אלא גם את הערבים.

נאדיה חילו: אני ורצה לציין את הערים המעורבות.

נאדיה חילו: השפה הערבית, גם בתוך הקבוצות של המשפחות הערביות, במיוחד בערים מעורבות, מאוד מטשטשת.

נאדיה חילו: אני רוצה להעיד גם על עצמי.

נאדיה חילו: אני עבדתי מאוד על עצמי להיות דבקה בשפה הערבית.

נאדיה חילו: זה לא היה מובן מאליו.

נאדיה חילו: הקמת אקדמיה כזאת תקרין על שתי האוכלוסיות, גם על הערבים וגם על היהודים.

נאדיה חילו: היא תעודד את הדיאלוג המתמשך בתוך המדינה, וגם עם מדינות אחרות.

נאדיה חילו: אנחנו חלק ממזרח תיכון.

נאדיה חילו: היא תאפשר לסגור את הואקום הזה של התלמידים שנוסעים ללמוד בירדן.

נאדיה חילו: אולי נוכל לתת את המענה לצורך הזה בתוך המדינה.

נאדיה חילו: אני לא רוצה להיכנס לתוכנית המקצועית והדידקטית.

נאדיה חילו: אני סומכת על זה, שאם יהיה צוות של 15, ויש לנו בתוך האוכלוסייה שלנו וחלקם גם יושבים פה, הם יוכלו להוביל את השפה וגם את התרבות, המסורת וההיסטוריה.

נאדיה חילו: צריך להכניס את כל האלמנטים האלה לאקדמיה הזאת, כדי שזה לא רק יהיה על מנת לתרגם.

נאדיה חילו: צריך להקפיד גם על השפה הספרותית וגם על השפה המדוברת, שהיא הכלי החשוב ליומיום.

יוסף עופר: האקדמיה ללשון העברית מברכת על ההצעה הזאת.

יוסף עופר: במשך השנים היו באקדמיה הרצאות על האקדמיות בארצות ערב.

יוסף עופר: בשנת 1937 פרופסור זאב בן חיים סקר את האקדמיה בקהיר.

יוסף עופר: בשנת הלשון העברית, בשנת 1990, פרופ' יהושוע בלאו הרצה על האקדמיה ללשון העברית והאקדמיות הערביות.

יוסף עופר: הוא הצביע על הרבה קווים משותפים בדרך הפעולה, במיוחד ההתמודדות עם הלעז.

יוסף עופר: זה דבר שמשותף גם לעברית וגם לערבית.

יוסף עופר: צריך לראות איך מגינים על האופי המיוחד של השפה, מול המבול של הלעז.

מיכאל מלכיאור: זה דבר שקיים בכל העולם, זה לא רק מאפיין אותנו.

מיכאל מלכיאור: בצרפת תשמעו אותו דבר.

ג'מאל זחאלקה: אני מוכן להגיד, כי עבודת הדוקטורט שלי בכימיה בשפה העברית, היא העבודה עם הכי פחות מילים לועזיות בהיסטוריה של כתיבת עבודה.

מיכאל מלכיאור: בכימיה הכל נוסחאות מדעיות.

יוסף עופר: אפשר ללמוד הרבה מהניסיון של האקדמיה ללשון העברית, החל מדרך היישום של החוק - האקדמיה ללשון העברית דנה בישיבות הראשונות ביישום החוק, והיא יצרה את הוועדות השונות ואת התחומים השונים של העיסוק שלה, והיא קבעה תקנון לעצמה שהגדיר את דרכי הפעולה שלה – דרך הענפים השונים שהאקדמיה ללשון העברית עוסקת בהם, למשל כתבי עת בנושא לשון.

יוסף עופר: כתב עת מדעי וכתב עת פופולרי.

יוסף עופר: זה דבר שיכול להיעשות גם באקדמיה הערבית.

יוסף עופר: הדבר השני, הוא חוקי תעתיק.

יוסף עופר: האקדמיה עסקה בזה גם לאחרונה, ועשתה תעתיקים, איך כותבים מילים ערביות באותיות עבריות.

יוסף עופר: התעתיק מעברית לערבית עדיין לא נעשה.

יוסף עופר: יכול להיות שיהיה פה שיתוף פעולה, ונראה איך מעבירים שמות עבריים ומתעתיקים אותם באותיות ערביות.

יוסף עופר: המינוח הוא אחד התחומים החשובים.

יוסף עופר: ועדות מתחומים מקצועיים שונים, מוציאים מילונים מתחומים שונים.

יוסף עופר: צריך שיהיה אופי מיוחד לאקדמיה הערבית הזאת, שיתאים למציאות הישראלית ויבחין אותה מאקדמיות אחרות.

יוסף עופר: היא צריכה להתייחס לניבים המיוחדים של הערבית שנהוגים בארץ, וגם ליחסים בין העברית לערבית.

יוסף עופר: אני מתאר לעצמי שיהיו מילונים שיהיו תלת לשוניים, והם יוכלו לשמש בפועל לתועלת התושבים בארץ.

דב חנין: אני מצטרף לאלה שברכו על הדיון ועל האווירה הכללית של התמיכה בהקמתה של האקדמיה ללשון הערבית.

דב חנין: יש למהלך הזה משמעות סמלית, שלא כדאי שנזלזל בה.

דב חנין: יש בה פן פוליטי הכרתי במיעוט הערבי בישראל, וזה דבר חשוב.

דב חנין: מיעוט ערבי, שזאת המדינה שלו וזה הבית שלו.

דב חנין: לכן, צריכים להיות מוסדות שיתנו ביטוי לדבר הזה.

דב חנין: זה הפן של שוויון לאזרחים הערביים.

דב חנין: כמו שיש אקדמיה לשפה העברית, צריכה להיות אקדמיה לשפה הערבית.

דב חנין: כמו שיש כלים לרוב, גם צריכים להיות כלים למיעוט.

דב חנין: פן אחר של העניין, הוא הפן שמדבר על הצורך של היהודים.

דב חנין: פה אני חייב לומר לכם, שאני הרבה יותר מודאג מהנימה הכללית שנשמעה פה בדיון, בעניין מצבה של השפה הערבית בקרב הציבור היהודי בישראל.

דב חנין: אני לגמרי מתחבר לדברים שמרינה אמרה קודם.

דב חנין: הנתונים שיש בידי מצביעים על כך, שפחות תלמידים לומדים ערבית בישראל בשנים האחרונות.

דב חנין: מעמד לימוד הערבית בבתי הספר התיכוניים נמצא בתהליך של ירידה.

דב חנין: זאת תופעה מאוד מדאיגה ומאוד עצובה, כי ישראל נמצאת במזרח התיכון, פה היא חייבת להיות ופה עתידה וחייה, ולכן ידיעת השפה הערבית היא חלק מההתחברות אל האזור שבו אנחנו חיים.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני רואה את השאלה הזאת כשאלה מאוד מרכזית.

דב חנין: אני חושבת שזאת אחת ממשימותיה המרכזיות של מערכת החינוך, להביא לשינוי משמעותי במעמדה של השפה הערבית, גם ביחס ליהודים.

דב חנין: אני הייתי מציע לך, אדוני היושב ראש, לשקול להזמין את שרת החינוך לדיון מיוחד על מעמדה של השפה הערבית במערכת החינוך, ולהציע לה לקבוע תוכנית רב שנתית לשיפור משמעותי במצב לימודי הערבית בישראל.

דב חנין: זה דבר דרוש ואפשרי בסיטואציה הנוכחית.

מרינה סולודקין: המצב של הערבית באוניברסיטה, הוא הדבר הבעייתי.

מרינה סולודקין: אין עתיד, אין אסכולות, אין שום דבר.

מיכאל מלכיאור: גם יהדות, וגם כל דבר הומני.

קולט אבילט: האם יש אינדיקציה לכך שתהיה נכונות של חוקרים בארצות ערב לשיתוף פעולה איתנו?

אחמד גנאיים: היו לנו ניסיונות כאלה, אבל קיימת בעיה.

אחמד גנאיים: קיימת בעיה של נרמול היחסים בין ישראל לעולם הערבי.

אחמד גנאיים: היו לנו קשרים במישור האישי, אבל במישור הרשמי זה בעייתי.

אחמד גנאיים: זה תלוי במצב הפוליטי.

אחמד גנאיים: היו לנו קשרים עם נשיא האקדמיה הערבית במצרים.

אחמד גנאיים: חברים מהאקדמיה נפגשו עם נשיא האקדמיה הערבית במצרים, והוא קיבל אותם באופן אישי.

אחמד גנאיים: בצורה רשמית יש בעיה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה להגיד לחה"כ דב חנין, שהסכמתי עם כל מילה שהוא אמר, חוץ ממשפט אחד: שהיתה נימה אופטימית של לימוד ערבית במגזר יהודי במדינת ישראל.

מיכאל מלכיאור: לא היתה נימה כזאת במה שנאמר.

מיכאל מלכיאור: נאמר כי, גם בתחום הזה יכול להיות עידוד.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לסכם את הישיבה.

מיכאל מלכיאור: מאחר והיתה פה הסכמה מקיר לקיר, אנחנו יכולים להגיד שוועדת החינוך מקיר לקיר, מכל המפלגות, 12 חברי כנסת, דיברו בחיוב רב על הקמת אקדמיה ללשון ערבית בישראל, עם כל המשמעות לגשר תרבותי בתוך האוכלוסיות במדינת ישראל, גם בין מדינת ישראל למדינות הסובבות אותנו, גם האפשרות של מאמץ לחקור ולטפח את השפה בצורה מעמיקה ורצינית.

מיכאל מלכיאור: זה מסר חשוב לכל מי שצריך לשלוח לו את המסר הזה.

מיכאל מלכיאור: האקדמיה לא יכולה לעמוד כאי בודד.

מיכאל מלכיאור: חייבים לעשות שורה של צעדים כדי להנחיל זאת במערכת החינוך בציבור הערבי ובציבור היהודי בצורה הרבה יותר מעמיקה, כדי שנוכל להיות מתקדמים במחקר, בהנחלה של ערכים, שהיו להם תקדימים היסטוריים חשובים, כמו שאמר חה"כ זחאלקה.

מיכאל מלכיאור: כדאי שנוכל לחדש ימנו מתקופת טור הזהב ומתקופות אחרות בהיסטוריה המשותפת של העם היהודי והעם הערבי.

מיכאל מלכיאור: זה דבר שיכול להיות משמעותי לעתידה של מדינת ישראל, כפי שאמר חה"כ זחאלקה.

מיכאל מלכיאור: לכן, פה אחד אנחנו מקבלים את הגישה הזאת.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולכם, גם לתלמידים שיושבים פה.

מיכאל מלכיאור: מאיפה אתם?

תלמידה: עמית עמל בראשון לציון, בכיתה יא' במגמה של יחסים בין לאומיים.

מיכאל מלכיאור: כמה מכם לומדים ערבית?

תלמידה: 3.

תלמידה: מתוך 35 תלמידים בכיתה, 12 לומדים ערבית.

מיכאל מלכיאור: היינו רוצים שכל ה-35 יילמדו גם יחסים בינלאומיים וגם ערבית.

מיכאל מלכיאור: אני מודה לכולכם על דיון ענייני ופורה.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה הישיבה נעולה.