ועדת החינוך, התרבות והספורט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 79, 2006-11-13 12:15

מיכאל מלכיאור: עכשיו אנחנו פונים לבית הספר במזרעה.

מיכאל מלכיאור: אני מבקש ממך, חבר הכנסת עבאס זכור, תעלה את הדברים.

עבאס זכור: אני מודה לראש הוועדה שהקדים את הדיון בנושא הזה כי הוא נושא חשוב.

עבאס זכור: לפי כל הדיונים שהיו היום, אני מרגיש זלזול בהרבה תלמידים, מאות תלמידים, שלומדים בבתי ספר שלא נוכל להגיד עליהם שהם בתי ספר.

עבאס זכור: הבעיה בכפר מזרעה, היא שמדובר על 500 תלמידים שלא לומדים בכפר שלהם.

עבאס זכור: כל יום נוסעים מכפר מזרעה לכפר דנון.

עבאס זכור: בנסיעה אין להם מלווים, אין להם סדרנים, אין להם אנשי בטיחות לשמור עליהם, ורק לפני שבועיים שמענו על האסון בדרום, שילד נהרג בתאונת דרכים כשהוציא את הראש שלו מהאוטובוס.

עבאס זכור: כל יום שנוסעים בו 500 תלמידים מכפר מזרעה לכפר דנון, זה מסוכן מאד.

עבאס זכור: זכות התלמידים האלה ללמוד בכפר שלהם, ביישוב שלהם.

עבאס זכור: זכות ההורים לאפשר להם גישה קלה ולא רחוקה מהבית, לשאול על הילדים שלהם בבית הספר, מה המצב שלהם, איך הם לומדים.

עבאס זכור: ואני לא שמעתי ש-500 תלמידים אין להם בית ספר.

עבאס זכור: לא שלושים, ארבעים או חמישים כמו ששמענו בבוקר שמדובר על בית ספר בחיפה ל-50 תלמידים, ומגיע להם.

עבאס זכור: מדברים על 500 תלמידים שכל יום נוסעים ללמוד בכפר אחר וזה מסוכן מאד.

עבאס זכור: אני גם שמעתי מהרבה הורים שמתלוננים שתוך כדי הנסיעה יש הרבה בעיות באוטובוס.

עבאס זכור: בין ילד לבין שכן שלו, בין בנים לבין בנות.

עבאס זכור: אני רוצה להעלות דבר חשוב מאד.

עבאס זכור: העלות כל יום, לנסיעה, היא 3500 שקל.

עבאס זכור: אם נוסעים עשרים יום בחודש, זה עולה בחודש 70,000 שקל.

עבאס זכור: 70,000 שקל לעשרה חודשים, זה 700,000 שקל כל שנה.

עבאס זכור: בעשר שנים מדובר על 7 מיליון שקלים, שזה לא רחוק מסכום בו נוכל לבנות בית ספר חדש.

עבאס זכור: בית ספר לחטיבת ביניים ובית ספר תיכון.

עבאס זכור: נשמע היום מראש המועצה, שהם כל הזמן היו קשורים למטה אשר.

עבאס זכור: לפני עשר שנים הם נפרדו ממטה אשר ויש להם מועצה מקומית משלהם, אז זו גם זכותם שיהיה להם בית ספר רשמי שלהם.

עבאס זכור: זאת הבעיה.

עבאס זכור: מראש המועצה והנציגים שהגיעו מהכפר נשמע על הרבה בעיות שנובעות מהבעיה הזאת.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.

מיכאל מלכיאור: משרד החינוך, בבקשה.

מחמוד דיאב: כן.

מחמוד דיאב: אני מפקח מחוז הצפון למגזר הערבי.

מחמוד דיאב: נעשה סקירה קטנה על מה שהיה במזרעה ועד היום, בקיצור נמרץ.

מחמוד דיאב: מזרעה, עד לפני מספר שנים, היתה חלק מהמועצה האזורית מטה אשר, ואז הקימו בית ספר מקיף שמשרת שלושה יישובים: מזרעה, עראמשה, שייח' דנון.

מחמוד דיאב: לפני מספר שנים נפרדו - - -

קריאה: עשר שנים.

מחמוד דיאב: אני לא זוכר את זה במדויק.

מחמוד דיאב: זה גם לא התפקיד שלי.

מיכאל מלכיאור: יש פה תיאור מאד מדויק במסמך של הממ"מ.

מחמוד דיאב: אדוני היושב ראש, אני רק מחדד כמה נקודות לצורך הדיון.

מחמוד דיאב: ואז מזרעה אומרת: אנחנו הקמנו מועצה מקומית משלנו, מחצית מתלמידי שיח' דנון המקיף, שהוא כיתות ז' עד י"ב – ואולי קצת יותר – הם מבני מזרעה, אנחנו מבקשים שיהיה משהו משלנו.

מחמוד דיאב: דרישה לגיטימית.

מחמוד דיאב: שמענו אותה גם מראש המועצה, הוא הופיע במחוז, וכולי.

מחמוד דיאב: מה שהיה בידי עכשיו – אני בא עכשיו לבעיה המיידית שהתעוררה - - -

מיכאל מלכיאור: זאת אומרת, אתם תומכים בדרישה של ראש המועצה.

מיכאל מלכיאור: להקים את בית הספר ביישוב.

מחמוד דיאב: רגע, אדוני, אם תיתן לי שתי דקות, תראה איפה אנחנו בנושא הזה.

מחמוד דיאב: ראש מועצת מזרעה הגיש בקשה בפברואר-מרץ, משהו כזה, למשרד החינוך, ואמר: חברים, אני לקראת השנה הבאה מבקש להצמיח כיתות ו' לכיתות ז' במסגרת היסודי.

מחמוד דיאב: אנחנו יודעים שברגע שהוא מבקש להצמיח ו'-ז', זה גם ז'-ח'.

מחמוד דיאב: אנחנו יודעים את זה.

מחמוד דיאב: זו זכותו, כמובן, והוא הגיש.

מחמוד דיאב: כל זה היה על רקע דוח דוברת – שינוי מבנה, לא שינוי מבנה, מבנה רצוי, א'-ח' – זה היה על כל הרקע הזה.

מחמוד דיאב: הוא, יחד עם 13 יישובים יהודיים וערביים, ביקשו שינויי מבנה – אני מדבר על המחוז.

מחמוד דיאב: על המחוז, שאני מייצג פה את עמדתו.

מחמוד דיאב: החומר הועבר, כולו, למטה, ואז הקימו ועדה בראשות ד"ר איציק טובר, כדי לא למהר ולתת תשובות ברמה המחוזית, אלא ברמה הארצית.

מחמוד דיאב: קיבלנו את הנחיית המשרד שנדחה את כל הדיונים וכל הבקשות, כולל מזרעה, לצורך העניין, לשנת הלימודים תשס"ח.

מחמוד דיאב: מה עשינו?

מחמוד דיאב: – אני מדבר על המחוז, שוב, רק על המחוז – שלחנו מכתבים לכל הרשויות, כולל מזרעה, ב-15 ביוני, ואמרנו להם: חברים, יש הנחיה, יש ועדה שבודקת, בואו נדחה את זה לשנה הבאה.

מחמוד דיאב: לכל היישובים, כולל מזרעה.

מחמוד דיאב: ראש המועצה המקומית, מסיבות שלו – ויש לו, והן מובנות – אמר: חברים, אני לא יכול לדחות.

מחמוד דיאב: יש לי לחץ, התושבים, הילדים – כל הדברים האלה שאנחנו מבינים אותם - והוא פתח, למרות שהוא נתבקש על ידי המחוז, בהנחיית המנכ"ל, לדחות את זה.

מיכאל מלכיאור: פתח כיתה ז'.

מיכאל מלכיאור: את כל זה אנחנו יודעים.

מיכאל מלכיאור: אני חוזר לשאלה שלי, כי לא קיבלתי תשובה – את כל זה אני יודע.

מיכאל מלכיאור: קראתי את החומר לפני הישיבה.

מחמוד דיאב: סליחה.

מחמוד דיאב: הלאיתי אותך במה שאתה יודע.

מיכאל מלכיאור: אוקי.

מיכאל מלכיאור: אז שאלתי אותך על עמדתכם, או שאתה אומר לי: אין לכם עמדה, כי אנחנו ממסמסים את הכל עד לשנה הבאה, ואז תתנו תשובות.

מחמוד דיאב: אני אגיב.

מחמוד דיאב: המנכ"ל ביקר במזרעה בסוכות, אם אני לא טועה, ב-9 או 10 באוקטובר.

קריאה: 19 בחודש.

מחמוד דיאב: אז הוא ביקר שם אז, וגם אני הייתי, יחד אתו.

מחמוד דיאב: וראש המועצה אז אמר למנכ"ל בנוכחותי: אני יודע שיש לכם בעיות עם 13 יישובים, תאפשר לי השנה לממן, בעצמי, ולקראת השנה הבאה יהיה דיון על כל המכלול.

מיכאל מלכיאור: מי יממן?

מחמוד דיאב: ראש המועצה.

מחמוד דיאב: אני אומר את זה בנוכחותו.

מחמוד דיאב: זה הרעיון שהוא זרק למנכ"ל.

עווד קסאם: זאת היתה הצעתי, אז.

מחמוד דיאב: אז הוא והמנכ"ל עמדו בצד, הסתודדו – לא חשוב.

מחמוד דיאב: אנחנו, במחוז, אמרנו לידידי קאסם – הוא באמת ידידי – אנחנו מבקשים הנחיית המנכ"ל.

מחמוד דיאב: יגיד לנו: תעשו, מיד נעשה.

מיכאל מלכיאור: ומה המנכ"ל אמר?

מחמוד דיאב: עכשיו אני אומר את עמדת המחוז, אני לא רוצה לדבר בשם המנכ"ל: אנחנו, כמחוז, תומכים בהצעה שהציע מר קאסם לשנת הלימודים הנוכחית, כאשר בשנה הבאה יהיה דיון על כל המכלול.

מחמוד דיאב: אבל לכיתות ז' – הרי יש לו רק כיתות ז' השנה.

מחמוד דיאב: אין לו יותר מכיתות ז'.

מיכאל מלכיאור: אבל אתה אומר: זו עמדת המחוז, אבל לאו דווקא עמדת המנכ"ל?

מחמוד דיאב: אני לא רוצה לדבר בשם המנכ"ל.

מחמוד דיאב: אני באתי לפה כדי לייצג את המחוז, אדוני.

מחמוד דיאב: אני לא רוצה לדבר בשם מישהו שלא הסמיך אותי לכך.

מיכאל מלכיאור: אוקי.

מיכאל מלכיאור: הבנתי.

מיכאל מלכיאור: אז אתם מקבלים שמה שבעצם המועצה עושה בצורה לא חוקית - - -

עווד קסאם: אבל הם לא קיבלו את זה, אדוני, בזמנו.

מיכאל מלכיאור: בזמנו.

מיכאל מלכיאור: לפעמים זה לוקח זמן.

מיכאל מלכיאור: אנחנו רוצים למצוא פתרון.

מיכאל מלכיאור: לא באנו לפה בשביל לעשות עימות.

כמאל עטילה: אפשר משפט אחד?

מיכאל מלכיאור: ממש.

מיכאל מלכיאור: אם זה בעקבות מה שעשית לפני זה, אני מאד מקווה שזה לא - - -

כמאל עטילה: אתה ביקשת לדבר אמת.

כמאל עטילה: אני דיברתי עם שי כנעני, אמרתי לך את העמדה האמיתית שלו.

כמאל עטילה: - - - עם הקרוואנים.

כמאל עטילה: מה הוא יגיד לך?

כמאל עטילה: כן, הוא מסכים?

כמאל עטילה: הוא אמר: לא מסכים.

כמאל עטילה: אמרתי לך אמת.

מיכאל מלכיאור: לא, לא אמרת לי לא מסכים.

מיכאל מלכיאור: אז אם הוא לא מסכים לקרוואנים, אז למה הוא כן מסכים?

מיכאל מלכיאור: הוא חושב שהם צריכים לשבת עוד שנה וחצי בתוך - - -

כמאל עטילה: הוא לא חושב שום דבר.

מיכאל מלכיאור: זאת הבעיה, שהוא לא חושב שום דבר.

כמאל עטילה: לא, לא.

כמאל עטילה: סליחה.

מיכאל מלכיאור: טוב, סליחה.

מיכאל מלכיאור: לא, אני לא מאפשר.

מיכאל מלכיאור: אדוני ראש המועצה.

כמאל עטילה: בשם המנכ"ל.

מיכאל מלכיאור: לא.

מיכאל מלכיאור: לא רוצה לשמוע.

כמאל עטילה: בשם המנכ"ל.

מיכאל מלכיאור: לא רוצה לשמוע, סליחה.

מיכאל מלכיאור: סוג ההתייחסות הזאת לא הולך פה.

מיכאל מלכיאור: בבקשה, ראש המועצה.

חאלד עבד אלרחמן: אפשר מילה?

חאלד עבד אלרחמן: - - -

מיכאל מלכיאור: אנחנו נדבר עם הבוס שלו.

מיכאל מלכיאור: אי אפשר ככה.

עווד קסאם: צהרים טובים לכולם.

עווד קסאם: קודם כל, אני מברך את הוועדה הזאת.

עווד קסאם: האמת היא שהיא חיממה לי את הלב מהבוקר בהתנהגות והחלטות חינוכיות גרידא, לא דבר אחר.

עווד קסאם: על זה כולכם תבורכו ותחזיקו מעמד, ואנחנו ביחד.

עווד קסאם: יישוב מזרעה, אדוני יושב הראש, שוכן ליד נהריה.

עווד קסאם: 3500 נפשות.

עווד קסאם: אני אנסה לקצר, אבל יש לי כאב פנימי שאני אשתדל לשפוך אותו בעדינות, ולזמן קצר מאד.

עווד קסאם: בשנת 1996 נפרדנו ממטה אשר והוקמה מועצה.

עווד קסאם: הייתה מועצה ממונה על ידי משרד הפנים.

עווד קסאם: אני ראש הרשות הראשון הנבחר.

עווד קסאם: נבחרתי בסוף שנת 2000.

עווד קסאם: אדוני המפקח אומר: ביקש לפני חודשיים שלושה בניית חטיבת ביניים ועליונה, ואני מצטער להגיד שזו לא אמת.

מחמוד דיאב: לא לפני חודשיים שלושה.

מחמוד דיאב: אמרתי: בינואר-פברואר בשנה שעברה.

מחמוד דיאב: זה לפני שישה חודשים.

מחמוד דיאב: אני לא אמרתי לפני חודשיים, אדוני ראש המועצה.

עווד קסאם: שישה חודשים.

מחמוד דיאב: כן.

עווד קסאם: אני חמש שנים, אדוני היושב ראש, מבקש חטיבת ביניים ובהמשך – תיכון.

עווד קסאם: אי אפשר לתפוס את כל העולם ביד אחת, אני מבין את זה.

עווד קסאם: אני מבין את המצב הכלכלי, אני מבין את חוסר התקציבים.

עווד קסאם: ואני, כאיש עסקים מקודם, מכיר את הבעיות האלה.

עווד קסאם: אבל אי אפשר להתעלם ממזרעה.

עווד קסאם: נהייתי רק חברת הסעות ל-500 תלמידים בבוקר כל יום, ואין לי תקציב מלווה.

עווד קסאם: מה שנותנים לי לאוטובוסים לא מספיק לי.

עווד קסאם: ועוד, ההצעה בשביל לצאת מהמשבר ההוא, בתנאי שהם יפצו אותנו לפחות בדברים אחרים, לממן גם כיתה ז'.

עווד קסאם: ההורים בשום אופן לא מסכימים לשלוח את הילדים שלהם, ומול המנכ"ל ועד ההורים ישב, ואמרנו:

עווד קסאם: אם לא יאשרו כיתות ז' – זה לא רק אני אמרתי, זה ההורים וחברי המועצה, יחד – הם לא ישלחו את התלמידים שלהם לשייח' דנון.

עווד קסאם: אחרי ה- בוא נגיד – 430 אחרים.

עווד קסאם: וזה לא יום.

עווד קסאם: לא רוצים, לא יכולים.

מיכאל מלכיאור: לא הבנתי.

מיכאל מלכיאור: אם מאשרים את ז' או לא מאשרים את ז' – מה זה נוגע ל-430?

מיכאל מלכיאור: רוצים לשלוח, לא רוצים לשלוח?

עווד קסאם: אנחנו השארנו אצלנו, בוא נגיד, כ-70-80 תלמידים.

עווד קסאם: אז היתרה, אמרו: אם תשלח אותם חזרה לשם, את כל בית הספר אנחנו נשבית.

עווד קסאם: לא נסכים שילמדו שם בצורה כזאת.

עווד קסאם: זה עוול בדרך.

עווד קסאם: היום, כשבאנו לפה, במקרה, התקשרו אלינו מהמשטרה.

עווד קסאם: יש בעיה עם אוטובוס עם ילדים.

עווד קסאם: ואדוני היושב ראש, אתה יודע.

עווד קסאם: זה לא רק במגזר היהודי או הערבי - - -

עבאס זכור: בכל המדינה.

עווד קסאם: אתה יודע שהילדים שלנו, של כל המדינה ושל כל העולם – הכל תוסס ותמיד יש בעיות.

עווד קסאם: וזאת מנטליות של שלושה כפרים שם.

עווד קסאם: מגיעים לתחנה - האוטובוסים אצלנו מלאים, מגיעים לאוטובוס, מתפוצצים.

עווד קסאם: מגיעים לשם, מתחילים לריב.

עווד קסאם: אין סוף לדברים האלה.

עווד קסאם: אין לנו תקציב מימון לכל ההסעות, אין לי תקציב מימון למלווים.

עווד קסאם: אני מבקש מהוועדה המכובדת הזאת שאתה יושב בראשה, לאשר לנו כיתה ז'.

עווד קסאם: ואמרתי גם למנכ"ל וגם לשרה: את התקנים שלקחו מדנון קיצצו.

עווד קסאם: למה לא מחזירים אלינו?

עווד קסאם: משאירים אותם בצד למי?

עווד קסאם: זה מילדי מזרעה.

עווד קסאם: קיצצו את התקנים משייח' דנון, ושמו אותם במגירה.

עווד קסאם: למה?

עווד קסאם: אני כרשות, אדוני היושב ראש - אתה חושב שמצב רשות במדינת ישראל, לא משנה באיזה מגזר, מאפשר לה לממן את הדברים האלה?

מיכאל מלכיאור: טוב.

מיכאל מלכיאור: אדוני.

מיכאל מלכיאור: הבנו את הבעיה.

מיכאל מלכיאור: אני חושב שהבנו את הבעיה, וגם קיבלנו על זה דיווח מצוין לפני כן.

מיכאל מלכיאור: אני שואל שוב, גם על רקע הדברים של המחוז: אם תאשרו עכשיו את כיתה ז' ותשאירו פתוחה את ההחלטה אם להקים – כנראה שההחלטה תהיה כן להקים בית ספר.

מיכאל מלכיאור: זה גם הגיוני, רוב הילדים לומדים במזרעה.

מיכאל מלכיאור: לא הגיוני שרוב הילדים יצטרכו לנסוע, עם כל ההוצאות והבעיות הכרוכות בזה, כל כך רחוק.

מיכאל מלכיאור: אבל, את זה נשאיר למשרד החינוך, לקבל את ההחלטה.

עווד קסאם: - -

מיכאל מלכיאור: בינתיים, אתם ממליצים לאשר את התקנים שם.

מיכאל מלכיאור: וזה יהיה מקובל גם על המחוז וגם על המועצה?

מחמוד דיאב: סליחה, אדוני.

מחמוד דיאב: אנחנו מקבלים את הצעת ראש המועצה למנכ"ל בנוכחותנו.

קריאות: - -

עבאס זכור: הוא בדק את זה, אין לו את היכולת.

עבאס זכור: אין לו את היכולת לממן.

קריאות: - -

מחמוד דיאב: עוד פעם, חברים: זכותו לחזור בו.

מחמוד דיאב: זכותו להגיד: אני לא יכול עכשיו.

קריאות: - -

מיכאל מלכיאור: אבל התקדמנו.

מיכאל מלכיאור: רגע.

מיכאל מלכיאור: יש הסכמה שהילדים בכיתה ז' יישארו במזרעה.

מיכאל מלכיאור: הוויכוח כרגע זה האם המועצה צריכה לשלם את זה או המשרד צריך לשלם את זה.

מיכאל מלכיאור: אני מבין נכון?

מחמוד דיאב: זה מתפרש ככה.

מחמוד דיאב: זה מתפרש ככה – אני מבין מה שאתה אומר, אדוני היושב ראש.

מחמוד דיאב: אני, כמפקח במשרד, כפוף למנכ"ל שלי.

מיכאל מלכיאור: ברור.

מחמוד דיאב: אני לא יכול להסכים למשהו שהוצע למנכ"ל שלי.

מיכאל מלכיאור: ראש המועצה פה רמז שיש לו סיכום עם המנכ"ל מעבר לסיכום שהיה בנוכחותכם.

מחמוד דיאב: אנחנו נכבד.

עווד קסאם: לא כל מה שמדובר בארבע עיניים, אדון דיאב – המנכ"ל, בגלל שיש לו עוד 15 רשויות כמוני, לא רצה לאשר את זה פומבית, אמר למחוז: תדאגו לזה.

עווד קסאם: המחוז לא מעוניין.

עווד קסאם: יש לחץ אדוני, פוליטי, על המחוז מבחינה זאת.

עווד קסאם: פוליטי.

עווד קסאם: והילדים לא ילכו לדנון, בשום אופן.

עווד קסאם: ואם אני אשלח אותם, תאמין לי, ההורים יבעירו אותי.

עווד קסאם: למה הבן שלך צריך ללמוד על ידך בבית?

עווד קסאם: - - -

קריאה: אדוני היושב ראש, הילדים שלך או הנכדים שלך, איפה לומדים?

קריאה: וכולם?

עווד קסאם: למה אני צריך להסיע 500 תלמידים ממזרעה לדנון?

עווד קסאם: אין תקציב?

עווד קסאם: – יש תקציב לדברים אחרים.

עווד קסאם: מה קרה?

מיכאל מלכיאור: אדוני ראש המועצה, הדעה שלך מאד מובנת.

מיכאל מלכיאור: בוא נשמע אחרים, אנחנו חייבים לסיים.

קריאות: - - -

חאלד עבד אלרחמן: יצא סיכום דיון גם במזרעה, בשם המנכ"ל.

חאלד עבד אלרחמן: מה שאמר מחמוד דיאב: המנכ"ל ביקש ממנהל המחוז לבדוק את העניין לעומק ולהגיש לו דוח, ולפי בדיקה שלהם והמלצה שלהם הם יחליטו.

חאלד עבד אלרחמן: זה היה הסעיף.

ווד קסאם: מי יחליט?

ווד קסאם: המחוז?

חאלד עבד אלרחמן: המנכ"ל יחליט על פי הבדיקה של מנהל המחוז ועל פי הבדיקה של מחמוד דיאב.

חאלד עבד אלרחמן: הם צריכים להגיש לו המלצות שלהם.

חאלד עבד אלרחמן: הוא יחליט בקשר למזרעה.

מיכאל מלכיאור: ברור שהילדים יישארו שם בבית הספר.

מיכאל מלכיאור: זה גם סיכום שמקובל על המחוז.

מיכאל מלכיאור: עכשיו, אני שואל אותך – אם אתה לא יודע, תגיד.

מיכאל מלכיאור: אם אני יודע, אני אגיד.

מיכאל מלכיאור: מה שאתה יודע, תגיד.

מיכאל מלכיאור: האם זה סביר להגיד שהמועצה תשלם בשביל זה?

מיכאל מלכיאור: אני לא יודע מה המצב הכלכלי של המועצה, אבל אני יודע שבשום מקום בארץ המועצה לא משלמת בשביל החינוך.

מיכאל מלכיאור: משלמת אולי בשביל המבנה, וכולי.

מיכאל מלכיאור: אז האם אתה חושב שהמועצה יש לה אמצעים לשלם בשביל זה?

חאלד עבד אלרחמן: אני אומר מה שאמר ראש המועצה.

חאלד עבד אלרחמן: הוא הציע את זה, קודם כל, ולא משרד החינוך.

עבאס זכור: חזר בו.

חאלד עבד אלרחמן: אמר: אני יכול לשלם הכל.

קריאות: - - -

ג'מאל זחאלקה: כמה שנים יש לך הבטחה לכיתה ז'?

עווד קסאם: אתם עושים את כל מה שאתם מבטיחים?

דאוד אכרם: אני מנהל מחלקת החינוך מועצת מזרעה.

דאוד אכרם: מה שאני מבקש זה – מהתקן של בית הספר התיכון, המקיף, מאחר שהילדים של מזרעה נשארו ללמוד במזרעה, הורידו להם 64 שעות.

דאוד אכרם: את ה-64 שעות האלה אנחנו מבקשים להעביר לילדי מזרעה.

דאוד אכרם: לא לתת את זה לתלמידים אחרים שם.

דאוד אכרם: אלה שעות לבית ספר מזרעה.

דאוד אכרם: זה הכל.

דאוד אכרם: זה מה שאנחנו רוצים.

מיכאל מלכיאור: זה באמת הגיוני.

מחמוד דיאב: אל"ף, מצבת התלמידים עוד תקינה לפי התקנים של משרד החינוך.

מחמוד דיאב: זה נכון שמצבת התלמידים צריכה להיות מעודכנת, ונכון שהיא עוד תקינה.

מחמוד דיאב: אז המורים הקבועים שם, המשרד ממשיך לשלם להם.

מחמוד דיאב: ניכינו, אבל ממשיכים לשלם את השכר של המורים שם.

מיכאל מלכיאור: אז כמה חסכתם?

מחמוד דיאב: אנחנו לא חסכנו.

מחמוד דיאב: אני אומר לך: מבחינת כסף לא חסכנו כלום.

מחמוד דיאב: הם יודעים.

מחמוד דיאב: הרי המורים קבועים ואנחנו משלמים להם.

מיכאל מלכיאור: הרי יותר קל להביא שני מורים מלהביא עשרות ילדים.

מחמוד דיאב: מדובר בשמונים שעות לפחות, חברים.

מחמוד דיאב: ואלה גם מורים של התמחויות.

מיכאל מלכיאור: תשמע, אני מבין שזה לא הולך בדיוק זה מול זה, אבל תשלחו שני מורים, שלושה מורים – תחסכו את הנסיעות.

מיכאל מלכיאור: נסיעות ודאי זה רווח נקי.

מיכאל מלכיאור: תשלחו את המורים האלה, ואת ההפרש, ראש המועצה יכסה.

מחמוד דיאב: אני מוכן לחזור עם הרעיון למנהל המחוז, נגיש המלצה למנכ"ל, ומה שינחה אותנו המנכ"ל אנחנו כמחוז נעשה.

מיכאל מלכיאור: אני רוצה לעשות סיכום.

חאלד עבד אלרחמן: רק מילה: העברת מורים בלי הסכמתם זו בעיה.

חאלד עבד אלרחמן: אם הם מסכימים, אין לנו התנגדות.

עווד קסאם: יש מורים שמסכימים.

מיכאל מלכיאור: יש מורים שמסכימים – עוד יותר טוב.

עווד קסאם: - - אני מבקש מכבודך, תחליטו אתם בוועדה.

מיכאל מלכיאור: אל"ף אנחנו מברכים ומזרזים במשרד החינוך, שיקבלו החלטה נכונה.

מיכאל מלכיאור: מגיע לדעתנו, לפי הנתונים ששמענו היום – לא עשינו בדיקת עומק של כלל הצרכים, אבל הגיוני שיהיו חטיבת ביניים ותיכון במזרעה כשרוב התלמידים באים משם.

מיכאל מלכיאור: במקום להעביר את רוב התלמידים לשם, יעבירו את בית הספר למקום.

ג'מאל זחאלקה: דרך אגב, חלק גדול מהמורים הם ממזרעה.

מיכאל מלכיאור: אנחנו מבינים ומשלימים עם כך שזה כרוך בבדיקה יותר מעמיקה של הסמנכ"ל ואנחנו מצפים בדריכות לתוצאות של הבדיקה הזאת.

מיכאל מלכיאור: בינתיים, ברור לגמרי שהילדים של כיתה ז' ילמדו במזרעה כפי שהם עשו בצורה – בואו נגיד – בלתי מאושרת, עד עכשיו.

מיכאל מלכיאור: הם יישארו שם וזה מקובל גם על משרד החינוך וגם על המועצה.

מיכאל מלכיאור: לגבי ההוצאה הנוספת: אנחנו קוראים למנכ"ל לבדוק את הנתונים בדיוק, ולקבל הצעה שהמורים שדובר בהם יעברו, בהסכמתם, ללמד בבית הספר, ואותן הוצאות, אותו תשלום, אותן שעות שהיו מקבלים בבית הספר בשייח' דנון, יעבורו לבית הספר של המועצה, יחסכו גם את הכסף של ההסעות, וזה גם יתווסף להוצאה של המועצה, ואם יש הפרש של מורה מקצועי או דברים כאלה שצריך, אז המועצה תיקח על עצמה את ההפרש, זה דבר מקובל על ראש המועצה בפני הוועדה היום, ולדעתי בזה אנחנו מגיעים לפתרון הגון, מוסכם, על ידי כל הצדדים.

ג'מאל זחאלקה: ושנה הבאה?

מיכאל מלכיאור: בשנה הבאה אנחנו מצפים לתוצאות.

מיכאל מלכיאור: חבר הכנסת זחאלקה, ברור לגמרי שאם כיתה ז' ו-ח' שם, מה תהיה התוצאה בשנה הבאה.

מיכאל מלכיאור: אבל, אנחנו לא נקדים את המאוחר.

עווד קסאם: אדוני היושב ראש, זה חשוב מאד מאד.

מיכאל מלכיאור: טוב, זה הסיכום, מקובל על כל חברי הכנסת.

מיכאל מלכיאור: תודה רבה.