ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 58, 2006-11-15 09:30

גאלב מג'אדלה: בוקר טוב לכולם.

גאלב מג'אדלה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים בהצעת החוק של חברי הכנסת מיכאל נודלמן על מיחזור צמיגים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מתנצלים על שלא נוכל לספק לכם את רשימת המוזמנים וניירות נוספים, זאת מאחר שהמחשבים לא פועלים.

גאלב מג'אדלה: מיפינו את הסעיפים עליהם יש מחלוקת.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נקרא את הצעת החוק, נתעכב על כל סעיף עליו קיימת מחלוקת.

גאלב מג'אדלה: לא יהיה עיכוב ולא יהיה דיון מחדש על סעיף עליו הייתה הסכמה.

גאלב מג'אדלה: גם אם גורם מסוים התעורר מאוחר, לא תינתן לו אפשרות ערעור על סעיף שכבר הייתה עליו הסכמה.

גאלב מג'אדלה: יחד עם זאת, ניתן את כל הזמן כדי שנוכל בסופו של דבר להביא הצעת חוק ראויה לטובת האזרח הישראלי.

גאלב מג'אדלה: הסעיפים בהם לא מיצינו את הדיון ולא הגענו להבנות והסכמות – זה לא חייב להיות לגבי כל סעיף – הם סעיפים 2, 3, 6, 7, 8, 10, 12, 13, 20, 23.

גאלב מג'אדלה: יש כמובן גם כמה נושאים שהם בסעיף שונות.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה להודות לחבר הכנסת נודלמן על סבלנותו הרבה.

גאלב מג'אדלה: לידיעתכם, משדרים אותנו בערוץ הכנסת ואני מבקש שניתן דוגמה טובה לאזרחי ישראל הצופים בנו מביתם.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת נודלמן בעל סבלנות רבה.

גאלב מג'אדלה: לפי הידוע לי, הצעת החוק הזאת מתגלגלת כבר במשך שלוש שנים.

גאלב מג'אדלה: בוועדת הפנים אנו למודי ניסיון, בעבר היו הצעות חוק, כמו למשל בעניין אסון המוני, לא עלינו, שהתגלגלו יותר מעשר שנים והבאנו סוף סוף לסיום.

גאלב מג'אדלה: אני חושב שאסור שחוקים, שהם לטובת האזרח ולשירותו, יתעכבו במשך כל כך הרבה זמן מעל ומעבר לראוי.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נסייע ככל האפשר כדי להביא את העניין לכלל סיום.

ירון סילבר: אני מייצג את חברת "אליאנס".

ירון סילבר: אנחנו חלק מסקציית יבואני הצמיגים באיגוד לשכות המסחר והעברנו רשימת הצעות לתיקון בהצעת החוק.

ירון סילבר: אני לא רואה את הצעותינו נזכרות בטבלה.

ירון סילבר: השאלה האם הן מונחות בפניכם והאם התייחסתם אליהן.

עידו בן יצחק: זה לא הגיע אלינו כנראה.

גאלב מג'אדלה: מתי העברתם ולמי?

קריאה: זה הועבר לפני מספר ימים, יותר משבוע, למזכירות.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש שתעביר לי תיעוד ואסמכתא.

גאלב מג'אדלה: כל מה שהגיע לפני שהתקיימו הישיבות ונתקבלו ההסכמות עם כל הגורמים, הובא בחשבון.

גאלב מג'אדלה: מעבר לכך, לא ייכנסו עוד הערות.

גאלב מג'אדלה: "אליאנס", למי שלא יודע, היו שותפים מלאים עוד בקדנציה הקודמת.

גאלב מג'אדלה: הם היו פעילים ואקטיביים.

גאלב מג'אדלה: "אליאנס" יוצגה על ידי סוללת נציגים.

גאלב מג'אדלה: שלא תהיינה אי-הבנות, אתם לא קופחתם.

גאלב מג'אדלה: אני יכול לומר לך שכמעט נוצר קשר אינטימי בינינו לבין הנציגים שלכם, וזאת עקב היותם כה פעילים ואקטיביים ותרמו תרומה רבה לדיוני הוועדה, הרחבים והמצומצמים.

ירון סילבר: אדוני צודק בהחלט בקשר למעורבות שלנו.

ירון סילבר: ההערות שלנו, שרוכזו במסמך, הובאו גם בדיונים הקודמים של הוועדה.

ירון סילבר: כלומר, לא מדובר בדברים חדשים.

גאלב מג'אדלה: עשיתם עבודה כפולה?

ירון סילבר: לא כפולה.

ירון סילבר: אלה גם דברים נוספים, אבל בעיקר דברים שהיו קודם לכן.

גאלב מג'אדלה: את הדברים הנוספים תשאיר בצד.

גאלב מג'אדלה: דברים שעלו והתקיים עליהם דיון, לא תיהנו מיתרון על גורם אחר.

ירון סילבר: לא ביקשנו.

גאלב מג'אדלה: אם אתה מביא דברים נוספים, זה כן בקשה לשינוי.

גאלב מג'אדלה: סדר – כן.

גאלב מג'אדלה: דיון ראוי – כן.

גאלב מג'אדלה: אנרכיה – לא.

גאלב מג'אדלה: אתה כאן זו הפעם הראשונה?

ירון סילבר: לא.

ירון סילבר: נפגשתי אתך כמה פעמים באופן אישי.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני.

גאלב מג'אדלה: יש עוד חברים שרוצים לומר משהו בטרם היועץ המשפטי של הוועדה עידו בן-יצחק יקרא את הצעת החוק?

עידו בן יצחק: אני אקרא את סעיף 1, שלגביו לא התקבלו הערות: סעיף 1 – מטרה "מטרתו של חוק זה להסדיר סילוק ומיחזור של צמיגים באופן שיבטיח הגנה על הסביבה ומניעת מפגעים, ובכלל זה שריפה בלתי מבוקרת, ותוך צמצום ההטמנה של צמיגים באתרים לסילוק פסולת.

עידו בן יצחק: "

גאלב מג'אדלה: הסעיף עולה להצבעה.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: מי נמנע?

גאלב מג'אדלה: סעיף 1 – אושר פה אחד ללא מתנגדים או נמנעים

עידו בן יצחק: סעיף 2 – הגדרות "בחוק זה – "אתר לסילוק פסולת" – מקום המשמש לסילוק או לפינוי של פסולת, בין שהוא מוסדר ובין שאינו מוסדר.

עידו בן יצחק: "בית עסק" – מקום שמתבצעות בו אחת או יותר מהפעולות הבאות:

עידו בן יצחק: מכירת צמיגים משומשים; תיקון תקרים; החלפת צמיגים, אבובים ופנימיות של גלגלי רכב או אחסון צמיגים משומשים.

עידו בן יצחק: "בעל בית עסק" – כל אחד מאלה: המנהל את בית העסק; המחזיק את בית העסק; בעל היתר או רישיון הדרושים לפי כל דין להפעלת בית העסק או לניהולו או לעיסוק בעסק; מי שעליו מוטלת חובה לקבל היתר או רישיון כאמור; מי שבפיקוחו פועל בית העסק.

עידו בן יצחק: "יבואן" – יבואן צמיגים לרבות יבואן כלי רכב ולמעט יחיד המייבא רכב מנועי או צמיגים לשימוש עצמי.

עידו בן יצחק: "יצרן" – מי שעוסק בייצור צמיגים.

עידו בן יצחק: "מיחזור" – כהגדרתו בחוק איסוף ופינוי פסולת למיחזור, התשנ"ג-1963.

עידו בן יצחק: "ממונה" או "הממונה" – מי שהשר הסמיכו להיות ממונה לעניין הוראות חוק זה.

עידו בן יצחק: "סילוק" – חיתוך הצמיג לארבעה חלקים לפחות והטמנתו באתר פסולת מוסדר על-פי כל דין.

עידו בן יצחק: צמיג – חישוק עשוי גומי לגלגלי רכב מנועי וגרור כהגדרתו לפי פקודת התעבורה.

עידו בן יצחק: רכב מנועי – כהגדרתו בפקודת התעבורה.

עידו בן יצחק: השר – השר להגנת הסביבה.

עידו בן יצחק: " בישיבות שהתקיימו לקראת הקריאה הראשונה, היו הערות שבאו בעיקר ממפעל "נשר הר-טוב".

עידו בן יצחק: נמצאים כאן הנציגים שלהם?

גאלב מג'אדלה: למפעל "נשר הר טוב" יש הערה בעניין הזה.

גאלב מג'אדלה: הנציג שלהם לא נמצא כאן.

קריאה: יש לי שאלה ליועץ המשפטי.

קריאה: האם לא צריך להוסיף כאן הגדרה ל"בית-משפט", שמדובר בבתי-משפט לעניינים מקומיים?

עידו בן יצחק: לא, משום שזה לא בתחום סמכותם של בתי-המשפט.

קריאה: יש בקשה שזה כן יהיה בתחום סמכותם.

עידו בן יצחק: אם יש בקשה, נדון בה לכשנגיע אליה.

עידו בן יצחק: לא כעת בסעיפי ההגדרות, אלא בסעיפי העונשין.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצביעים על סעיף 2.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: מי נמנע?

גאלב מג'אדלה: סעיף 2 – אושר פה אחד ללא מתנגדים או נמנעים

אוהד אורנשטיין: הערה לגבי "יצרן".

אוהד אורנשטיין: "יצרן" כולל על-פי ההגדרה גם מחדש צמיגים, כך שלכאורה הוא נכנס למסגרת מחויבות למיחזור, כלומר תהיה לו חובה של מיחזור על מיחזור.

אוהד אורנשטיין: לכן הייתי כותב: ""יצרן" – למעט יצרן שמחדש צמיגים מקומיים".

גאלב מג'אדלה: מי אדוני?

אוהד אורנשטיין: ממשרד התעשייה, המסחר והתעסוקה.

גאלב מג'אדלה: איפה הייתם בדיונים הקודמים?

גאלב מג'אדלה: אני מצטער, לא נוכל לקבל את ההערה.

אוהד אורנשטיין: הנציג הקבוע לא יכול היה להגיע.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מברכים אותך על שאתה אתנו ואנחנו שמחים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מקווים שתוכל לתרום בהמשך הדיון.

גאלב מג'אדלה: הסעיף אושר ואנחנו מתקדמים לסעיף 3.

גדעון דרורי: רק להבהיר, לא אישרתם את הבקשה לתיקון של מפעל "נשר"?

גאלב מג'אדלה: לא.

גאלב מג'אדלה: מי שלא נוכח כאן, לא מסביר, לא מנמק ולא משכנע, איך אני יכול לאשר את ההסתייגות שלו או את ההערה שלו?

גאלב מג'אדלה: מה גם שבהתייעצות שלנו לא קיבלנו את ההערה.

גאלב מג'אדלה: שלא תהיינה אי-הבנות, אנחנו מקבלים בכבוד הראוי כל הערה, כל הסתייגות, כל הצעה, ובלבד שהמציע יואיל לבוא לוועדה כדי לשכנע את האנשים כאן.

גאלב מג'אדלה: נשלח לנו פקס, ההערה נרשמה, התייחסנו אליה בכבוד הראוי, היינו מוכנים לדון בה, אבל אם המציע לא נמצא כאן – וההערה לא התקבלה על דעתנו בדיון המקדים – ההערה לא נרשמה והסעיף אושר.

יעקב מרגי: לנציג משרד התעשייה, המסחר והתעסוקה, השר יוכל להגיש הסתייגות בשלב הבא של החקיקה.

גאלב מג'אדלה: עומדות ופתוחות בפניו כל הדרכים על-פי החוק, הנוהל והתקנון של הכנסת.

יחזקאל דסקל: אני מנכ"ל איגוד לשכות המסחר.

יחזקאל דסקל: לנו יש הסתייגות ברמה העקרונית.

יחזקאל דסקל: קשה לנו להבין איך אפשר להטיל חובה על מישהו שאין בחזקתו את החפץ.

יחזקאל דסקל: איך אפשר להטיל חובה על יבואני רכב, כאשר הצמיגים האלה לא ברשותם?

יחזקאל דסקל: לפחות מבחינה משפטית זה לא יעלה על הדעת.

גאלב מג'אדלה: מר דסקל, ברוך הבא, אנחנו שמחים שאתה אתנו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בדיון מתקדם, התשיעי במספר, אחרי שלוש שנים שהחוק מתגלגל כאן.

גאלב מג'אדלה: מה שאדוני אומר היה צריך להיאמר כבר לפני שנתיים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו דנו בזה ולא מתכוונים להתעכב.

גאלב מג'אדלה: קבענו סדר לדיון בוועדה, שכנראה אדוני לא היה שותף לו.

גאלב מג'אדלה: מיפינו בפרק זמן סביר את כל ההערות, ההשגות וההסתייגויות.

גאלב מג'אדלה: בפתיחת הדיון ציינו על אילו סעיפים היו הסתייגויות, ואמרנו שבקריאת החוק אנחנו מתכוונים לדון בכל ההסתייגויות שהוגשו לנו עליהם.

עידו בן יצחק: אדוני מעיר ע הקונצפט של החוק.

עידו בן יצחק: הקונספט של החוק הוא זה עליו החליטו חברי הכנסת, שאושר בקריאה ראשונה ועליו הוחל דין רציפות.

עידו בן יצחק: לכן דיון מחדש, בשאלה האם הקונספט נכון או לא, פחות מתאים לשלב הזה.

עידו בן יצחק: לשאלה הספציפית, נכון שכל צמיג, אחרי ששיווקת אותו, יוצא כבר מחזקתך, אבל אתה כיבואן צמיגים, מאחר שייבאת איקס צמיגים, אחראי על כמות מסוימת של צמיגים, להביא אותה למיחזור לאחר מכן.

עידו בן יצחק: אתה יכול לאסוף אותה אחר כך מהצמיגיות, וזו המטרה.

עידו בן יצחק: אני סבור שאין כאן בעיה כלשהי.

יחזקאל דסקל: אנחנו בהחלט תומכים בחוק.

יחזקאל דסקל: החוק כשלעצמו הוא חוק נאור, חוק חשוב התומך באיכות הסביבה.

יחזקאל דסקל: אין לנו הסתייגות מעצם החוק, אבל אנחנו מסתייגים ממי שאחראי על איסוף הצמיגים.

יחזקאל דסקל: אנחנו תמכנו גם בעבר בהקמת גוף מרכזי שיאסוף את הצמיגים האלה, שימחזר אותם, אנחנו חושבים שזה חשוב, אנחנו חושבים שהחוק הזה מצוין, אבל אי אפשר להטיל על אנשים, שלא בחזקתם החפץ, להחזיר אותו.

יחזקאל דסקל: יבואן שמכר את הרכב, הוא לא יבואן צמיגים אלא הוא יבואן מכוניות.

יחזקאל דסקל: יבואן הצמיגים מכר את הצמיגים לאנשים.

יחזקאל דסקל: אותה תקרייה או אותו גוף שקיבל את הצמיגים, אפשר להטיל עליו את החובה להחזיר למפעל מרכזי למיחזור, אבל להטיל על מישהו אחריות על משהו שהוא לא יכול להיות אחראי, בעינינו נשמע לא סביר.

מיכאל נודלמן: זה תאגיד שעושה עבודה טובה ואתם תעשו עסק טוב.

מיכאל נודלמן: עליכם להבין שזה עוד ביזנס.

עידו בן יצחק: סעיף 3 – יעדי סילוק ומיחזור "(א) יצרן או יבואן, למעט יבואן כלי רכב, מפעל לסילוק ולמיחזור של צמיגים משומשים לפי הוראות סעיף 7, בשיעורים כמפורט להלן ובכפוף להוראות סעיפים קטנים (ב) ו-(ג), מסך כל הצמיגים ששיווק בישראל במהלך השנים המפורטות להלן: (1) בשנה הראשונה ובשנה השנייה מיום תחילתו של חוק זה, בחוק זה יום התחילה, סילוק ומיחזור של חמישים אחוז לפחות.

עידו בן יצחק: (2) בשנה השלישית ובשנה הרביעית מיום התחילה, סילוק ומיחזור של שבעים אחוז לפחות.

עידו בן יצחק: (3) בשנה החמישית מיום התחילה, מיחזור של חמישים אחוז לפחות וסילוק של עד 35 אחוזים.

עידו בן יצחק: (4) בשנה השישית מיום התחילה ובכל שנה שלאחר מכן, מיחזור של 85 אחוזים לפחות.

עידו בן יצחק: (ב) לגבי יבואן כלי רכב יעמדו יעדי הסילוק והמיחזור על 20 אחוזים מהיעדים האמורים בסעיף קטן (א).

עידו בן יצחק: (ג) יבואן המייבא צמיגים לשם שימוש במהלך עיסוקו יפעל לסילוק ולמיחזור של צמיגים משומשים בשיעורים כמפורט בסעיף קטן (א) מסך כל הצמיגים שבהם עשה שימוש במהלך השנים המפורטות באותו סעיף קטן.

עידו בן יצחק: "

גאלב מג'אדלה: התקבלו מספר הערות על סעיף יעדי סילוק ומיחזור.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בהחלט מוכנים לשמוע את הגורמים שנטלו חלק בדיון הזה.

גאלב מג'אדלה: אני רואה שיש הערות של איגוד יבואני הרכב, צה"ל, אדם טבע ודין, למרות שאמרתם לי שמבחינת

גאלב מג'אדלה: כם הכול בסדר.

גאלב מג'אדלה: שאלתי את אדם טבע ודין אם אני יכול מבחינתם להתקדם עם החוק, והם אמרו כן.

גאלב מג'אדלה: עכשיו מסתבר שיש להם הערות.

גלעד אוסטרובסקי: אסביר בקצרה.

גלעד אוסטרובסקי: נושא היעדים המוטלים על יבואני הרכב היה שנוי במחלוקת ונדון פה במשך זמן ממושך.

גלעד אוסטרובסקי: ההצעה שאנחנו העברנו ליושב-ראש הוועדה, אנחנו רואים אותה כהצעת פשרה.

גלעד אוסטרובסקי: היא מבוססת על ההנחה שעל יבואני הרכב מוטלת חובה, כמו על יבואני הצמיגים ויצרני הצמיגים, אבל בגלל מצבם המיוחד ובגלל שבעצם מגיעים אליהם רק צמיגים שמחוברים לרכב, בסוף חיי הרכב, ראוי לעשות להם הפחתה.

גלעד אוסטרובסקי: אבל ההפחתה לא בשיעור עשרים אחוזים כפי שמוצע, אלא על-פי חישוב שעשינו ראוי לקבוע להם יעדים.

דב חנין: הפחתה לעשרים אחוזים מסך המיחזור.

דב חנין: זאת הפחתה מאוד דרמטית.

גלעד אוסטרובסקי: נכון.

גלעד אוסטרובסקי: אנו סבורים, וזה עלה גם מיצרני הצמיגים ויבואני הצמיגים, שיש פה פגיעה בעיקרון השוויוניות של החוק.

גלעד אוסטרובסקי: לכן צריך להכניס אותם בצורה מלאה תחת כנפי היעדים, אבל להתחשב במצבם.

גלעד אוסטרובסקי: החישוב שעשינו נסמך על הרכבים הנגרעים, לפי הפחתה רק של ארבעה צמיגים בממוצע לרכב, והגענו, הפלא ופלא, לאותו מספר אליו התייחס גם מרכז המידע והמחקר שהגיע לאותו שיעור מיחזור שצריך לחייב את יבואני הרכב.

גאלב מג'אדלה: איפה הצמיג החמישי, הרזרבי?

גלעד אוסטרובסקי: הוא נכנס למערכת שאוספת פרט להם, אבל החובה שלהם מוטלת, ויש לזה הקבלה מאוד ברורה למה שקורה היום באירופה.

גאלב מג'אדלה: בהסכמות אליהן הגענו, הטלנו על יבואנו הרכב עשרים אחוזים.

גאלב מג'אדלה: מה אתה מציע עכשיו?

גלעד אוסטרובסקי: אנחנו הגענו לשיעור של 43 אחוזים לעומת 85 אחוזים של יצרני הצמיגים ויבואני הצמיגים.

גלעד אוסטרובסקי: כמחצית מהשיעור שנקבע ליצרני הצמיגים וליבואני הצמיגים.

גלעד אוסטרובסקי: זאת עדיין הפחתה ניכרת אבל זה מתבסס על התנאים הריאליים שקורים במשק.

נטשה אפשטיין: אני לא רוצה להיכנס למספרים, איזה שיעור יבואני הרכב ואיזה שיעור יבואני הצמיגים, אבל אני בהחלט מסכימה שלא נכון לעשות הפחתה דרמטית ליבואני הרכב, כי זה פוגע בעיקרון השוויוניות ובעיקרון "המזהם משלם".

נטשה אפשטיין: לדעתנו היבואנים אחראים באותה מידה.

גאלב מג'אדלה: מכון המחקר של הכנסת הכין עבודה בנושא.

גאלב מג'אדלה: זאת ההזדמנות להודות להם בשם כל חברי הוועדה.

אורי טל: נתבקשנו לבדוק מה המצב במדינות אחרות בעולם.

אורי טל: אני לא אדבר על מודלים כלכליים אחרים, אלא אתרכז במדינות אחרות שם יש מודל של אחריות יצרו מורחבת, או בקיצור, EPR.

אורי טל: בדקנו וראינו שבשלוש מדינות באירופה – שוודיה, פינלנד ופולין – האחריות לטיפול בצמיגים המשומשים היא על כל מי שמכניס לשוק צמיג.

אורי טל: זה אומר, הן יצרן צמיגים והן יבואן כלי רכב.

אורי טל: בשאר המדינות באירופה, אלו שב-EPR, האחריות על הטיפול בצמיגים משומשים מוטלת על יצרני הצמיגים ויבואני הצמיגים בלבד.

אורי טל: האם זה אומר שיבואני כלי הרכב פטורים מכך?

אורי טל: לא, מכיוון שבכל מדינות אירופה, כולל מדינות שאינן באיחוד האירופי – כמו רומניה בינתיים ונורבגיה – ליבואני רכב יש אחריות על צמיגים שמחוברים לכלי הרכב שיוצאים משימוש, לפי דירקטיבת ELV – End of Lives Vehicles.

אורי טל: עשינו מעין השלכה למצב שקורה בישראל.

אורי טל: יש שני מודלים שאנחנו יכולים לאמץ מאירופה והצענו גם מודל משלנו.

אורי טל: אפשר לחייב כל מי שמכניס לשוק צמיג, שהוא יטפל בו, הן יצרן צמיגים, הן יבואן כלי רכב, כמו במקרה של שוודיה שהזכרתי קודם, ואפשר לדאוג שיבואני כלי הרכב יהיו אחראים על שיעור מסוים מהצמיגים השווה לשיעור הצמיגים שיוצא על גבי כלי רכב.

אורי טל: זאת אומרת, ELV.

אורי טל: לפי חישוב שעשינו, לקחנו מהלשכה המרכזית לסטטיסטיקה נתונים על כמות כלי רכב הנגרעים, הווה אומר, כמה צמיגים נגרעים מכלי הרכב, מתוך כלל הצמיגים שנגרעים, והגענו לשיעור של כ-32 אחוזים.

אורי טל: אני מבקש לתת את רשות הדיבור למר אדוארד קורצנשטיין כדי שיציג את המודל שאנחנו הצענו.

אדוארד קורצנשטיין: יבואני הרכב אחראים על הצמיגים שנכנסים לשוק ונגרעים כעבור שנתיים וחצי-שלוש.

אדוארד קורצנשטיין: מדובר בסט הראשון של הצמיגים.

אדוארד קורצנשטיין: מהחישובים שלנו, יש הבדל בין קבוצות של רכבים.

אדוארד קורצנשטיין: באופנועים למשל חמישים אחוזים כמעט מהצמיגים מוחלפים, ואלה הם צמיגים של יבואני האופנועים.

אדוארד קורצנשטיין: במוניות, משאיות או אוטובוסים אורך חיי הרכב גבוה יותר ולכן הסט הראשון של היבואן פחות משמעותי מבחינת המיחזור.

אדוארד קורצנשטיין: השיעור הממוצע של אחריות יבואני הרכב הוא כ-38 אחוזים מסך הצמיגים שיוצאים מהשוק, שמהווה כ-61 אחוזים מיעדי יבואני הצמיגים.

אדוארד קורצנשטיין: אם נלך לפי מה שאדם טבע ודין מציעים, השיעור שלנו עומד על 38 אחוזים בממוצע.

אדוארד קורצנשטיין: כמובן שצריך להתחשב בהרכב היבוא של אותו יבואן רכב.

גאלב מג'אדלה: הצעת מרכז המחקר והמידע היא 38 אחוזים.

אדוארד קורצנשטיין: כן, מיעדים כלליים.

אדוארד קורצנשטיין: 43 אחוזים מסך הצמיגים הנגרעים.

גאלב מג'אדלה: בחישוב לקחתם בחשבון את הרווחים מכל הגורמים?

אדוארד קורצנשטיין: לא.

גאלב מג'אדלה: צריך לקחת בחשבון גם את מרכיב הרווחים.

גאלב מג'אדלה: למשל, בהשוואה בין הרווח של יבואן צמיגים, שמייבא את הצמיג לבדו, ובין הרווח של יבואן הרכב, כאשר הצמיגים מגיעים עם הרכב.

גאלב מג'אדלה: האם לקחתם בחשבון את מרכיב הרווחים?

אדוארד קורצנשטיין: לא, לא לקחנו.

גאלב מג'אדלה: יכול להיות שמי שמייבא את הצמיג בנפרד מרוויח יותר מאשר יבואן הרכב, כאשר הצמיג מגיע עם הרכב.

קריאה: אדוני צודק.

קריאה: הרכב בא פעם אחת עם הגלגלים שלו.

קריאה: זה לא כמו היבואן שכל הזמן מייבא צמיגים.

גאלב מג'אדלה: האם התייחסתם למספר שנים, לשנתיים-שלוש?

גאלב מג'אדלה: אולי בשנה אחת היתה ירידה ובשנה הבאה המצב טוב יותר וייבאו יותר רכבים?

גאלב מג'אדלה: אני צריך להיות סניגור של כל אלה שמרגישים נפגעים.

גאלב מג'אדלה: את הנתונים שמסרתם אני רואה כאן לראשונה.

גאלב מג'אדלה: היה צריך להביא אותם קודם כל לשיחה בינינו, אבל אני מוכן גם לזה.

גאלב מג'אדלה: אני שוב שואל על מרכיב הרווחים, כי כאן אנחנו רוצים להטיל חובה בהתאם לרווחים.

גאלב מג'אדלה: בתחילה הגנתי על הפנצ'רייה כי אמרו לי שהכול נשאר אצלה והיא זו שצריכה לטפל, הגורם האחרון אליו מגיע הצמיג.

גאלב מג'אדלה: אמרתי שלהחליף גלגל בפנצ'רייה בישוב שלי עולה עשרים שקלים.

גאלב מג'אדלה: אם זה כך, מה מרוויח אותו אדם שמחזיק מקום ועובד בעסק ומשלם לרואה חשבון וכולי?

גאלב מג'אדלה: מה נשאר לו מהסכום הזה?

גאלב מג'אדלה: היבואנים והיצרנים עשירים ובסוף הכול נופל על האדם הזה שמחזיק פנצ'רייה מסכנה.

גאלב מג'אדלה: בהתחלה רצו שהכול ייפול על הפנצ'רייה כי היא התחנה הסופית של הצמיגים.

גאלב מג'אדלה: השאלה אם לקחתם בחשבון את מרכיב הרווחים.

אדוארד קורצנשטיין: אנחנו התייחסנו רק לחלוקה בין יבואני הרכב לבין יבואני הצמיגים.

אדוארד קורצנשטיין: צמיג הוא צמיג, ולא משנה איפה הוא נמכר.

גאלב מג'אדלה: השאלה מה הרווחים מהצמיג הזה.

גאלב מג'אדלה: יש יצרן, יש יבואן ויש את הגורמים הנוספים.

גאלב מג'אדלה: אם למשל ארבעה גורמים מטפלים בצמיג הזה ואתה רוצה להטיל עליהם את הטיפול, אתה צריך לקחת בחשבון את החלוקה ברווחים כשאתה מטיל עליהם את החלוקה בנטל.

מגלי והבה: אתה כל הזמן מדבר על אלה שמרוויחים, אבל אני טוען שצריך לחשוב על טובת הצרכן.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת והבה, אתה עסוק הרבה בוועדת הכספים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מעריכים את העבודה שלך שם ומודים לך על כל מה שאתה עושה למען האזרח.

גאלב מג'אדלה: בעניין הזה דנו כבר בגלגולים הראשונים בניסיון לראות איך אפשר למזער את ההוצאה שתיפול על האזרח.

גאלב מג'אדלה: קודם כל, האזרח.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לדאוג גם ליבואנים וליצרנים, כי הם מעסיקים עובדים והם חלק מאתנו, גם הם לטובת האזרח, הם לא מעבר לים, אבל קודם נדאג לאזרח הממוצע.

אדוארד קורצנשטיין: עד כמה שאני מבין, הצעת החוק לא מטילה אחריות על פנצ'ריות.

אדוארד קורצנשטיין: החלוקה היא בין יבואני הצמיגים לבין יבואני המכוניות, כאשר גם אלה מרוויחים וגם אלה מרוויחים.

אדוארד קורצנשטיין: עד כמה שאני מבין מדובר בחברות גדולות, ולכן החלוקה ביניהן לא תלויה בכמה מרוויח יבואן הצמיגים על הצמיגים וכמה מרוויח יבואן המכוניות על מכוניות.

גאלב מג'אדלה: אתה חושב שלמרכיב הרווחים אין משמעות בחלוקה בנטל?

אדוארד קורצנשטיין: אני חושב שמדובר בחברות מספיק גדולות שיכולות למחזר את התוצרת שלהן.

גאלב מג'אדלה: אם הוא מרוויח יותר, עיני לא צרה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה חלוקה צודקת, שוויונית, שלא יבוא בעוד חצי שנה-שנה יבואן הרכב ויטען שהוא קופח אחרי שהביאו אותו להסכמה על עשרים אחוזים.

גאלב מג'אדלה: להיפך, ההצעה לעשרים אחוזים הייתה הצעת הגורמים האחרים שהשתתפו בדיוני הוועדה – לא מיבואני הרכב – ואני קיבלתי אותה.

בני שטרום: אני מייצג את יבואני הצמיגים באיגוד לשכות המסחר.

בני שטרום: מי שתמך בעשרים אחוזים, אלה רק יבואני הרכב.

בני שטרום: אתה דיברת על פנצ'ריות שמרוויחות עשרים שקלים לצמיג, ואני מודה שיכול להיות שזה קיים במקום אחד, אבל מעשרים שקלים לצמיג פנצ'רייה לא יכולה להתקיים.

בני שטרום: אם אנחנו מדברים על מתח רווחים תיאורטי, בפנצ'רייה הרווח הרבה יותר גדול מאשר אצל יבואן.

בני שטרום: אני חושב שהוויכוח הוא לא כמה מרוויחים.

גאלב מג'אדלה: אתה מתכוון לפנצ'רייה ברמת אביב ג'.

בני שטרום: לא.

בני שטרום: אדוני, בעשרים שקלים לצמיג, אי-אפשר להתפרנס.

גאלב מג'אדלה: אני העליתי נושא שאני רוצה שייבדק.

גאלב מג'אדלה: אולי הנושא הזה הוא לא מרכיב מהותי בעניין, אבל אני רוצה להיות הוגן כלפי כולם ולא לגרום למישהו ללכת לבג"ץ.

גאלב מג'אדלה: אני לא חושש מבג"ץ, אבל אני רוצה לבוא לבג"ץ, אם יוגש, בידיים נקיות ולומר מה היו השיקולים, החישובים והמחשבות שלנו וכי אנחנו עומדים מאחורי ההצעה הראויה שלנו.

גאלב מג'אדלה: יכול להיות שמרכיב הרווחים הוא לא חשוב.

בני שטרום: 50 אחוזים מהצמיגים המיובאים לישראל מיובאים על הרכב.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה שייבדק האם הנטל מתחלק לפי גובה הרווחים ולפי הכמות:

גאלב מג'אדלה: האם מרכיב הרווחים חשוב או לא חשוב, האם הכמות יותר חשובה מהרווחים או שני הדברים האלה חשובים באותה מידה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה שהנושא הזה ייבדק כדי שנוכל להסתכל ליהודה בעיניים ולומר לו שלאחר כל הבדיקות האחוז שלכם בנטל צריך להיות שלושים אחוזים ולא עשרים אחוזים, אבל כך קבענו לאחר שבדקנו, התעמקנו, חשבנו, שאלנו, חקרנו ושמענו את כל הגורמים.

אורי טל: המודל של אחריות יצרן מורחבת (APR) מתבסס על ההנחה שמי שמכניס לשוק מוצר שצריך לטפל בו, אחראי עליו.

אורי טל: הוא לא מתכוון לרווחים.

אורי טל: אנחנו נבדוק את הנושא.

אורי טל: 38 אחוזים, זה שיעור הצמיגים בשוק שהאחריות עליהם צריכה להיות של יבואני הרכב.

אורי טל: לפי נוסח הצעת החוק, סעיף 3(ב), נגזרים יעדים של יבואני הרכב מתוך סך היעדים של יצרני הצמיגים והיבואנים.

אורי טל: זה אומר 38 אחוזים מתוך הנטל של יצרני הצמיגים, קרי, 61.2 אחוזים.

אורי טל: זה צריך להיות הבסיס ממנו אפשר להפחית בגלל ששיעור המס על כלי רכב הוא 89 אחוזים, בגלל שהזיקה, כפי שנאמר קודם, בין יבואני הרכב לצמיגים היא נמוכה, או בגלל שמוצר יוצא אחרי ארבע או חמש שנים.

אורי טל: אבל הבסיס שאנחנו אומרים הוא כשישים אחוזים.

גאלב מג'אדלה: אתם בודקים את הנושא.

אורי טל: נבדוק את הנושא שוב, אבל מודל אחריות יצרן מורחבת, כפי שאמרתי, נקבע על-פי מי שמכניס לשוק מוצר ולא משנה מה מתח הרווחים שלו.

יהודה רודד: מספר הערות לגבי מה שנאמר כאן ואולי אתייחס גם למספרים.

יהודה רודד: מדברים על שוויון.

יהודה רודד: אנחנו מסכימים לשוויון ואומרים שיבואני הצמיגים ישלמו 89 אחוזים מס קנייה, ואז נהיה בשוויון, כי הם משלמים בין 12 ל-15 אחוזים מס קנייה, ואילו יבואני הרכב משלמים 89 אחוזים מס קנייה, כאשר ב-1 בינואר האחוז יורד ל-84 אחוזים זה לא בדיוק שוויוני.

גאלב מג'אדלה: אם אתם מקופחים במס קנייה, יש לכם הערכות מאוד מסודרות, אתם יכולים לפנות למחוקק ולבקש תיקון חקיקה כדי שיורידו לכם את מס הקנייה.

יהודה רודד: מס הקנייה על הצמיגים הוא חלק מהרכב, ובזה רשות המיסים מטפלת היום ונקבעו מדרגות מסוימות.

יהודה רודד: אני רק אומר שהנושא של השוויון, הוא לא בדיוק מה שמוביל כאן.

יהודה רודד: הערה שנייה, לגבי רכב שנגרע.

יהודה רודד: רכב שנגרע, ברגע שהוא יורד מהכביש, הוא שייך למישהו, לאברהם, ליצחק או לחברת הביטוח, ובעצם אף אחד – לא יבואני הצמיגים, לא יצרני הצמיגים, לא הפנצ'ריות, ולא אנחנו – לא יכול להגיע לרכב הזה ולפרק ממנו צמיגים כי הרכב הוא רכוש פרטי של מישהו וממנו אי אפשר להוריד צמיגים.

יהודה רודד: מי שיכול להוריד צמיגים הוא בעל הרכב.

יהודה רודד: לגבי המספרים – אנחנו עשינו עבודה יחד עם גוף כלכלי חיצוני והגשנו אותה גם למשרד לאיכות הסביבה וגם לוועדה, ישבנו ודנו ובדקנו את המספרים.

יהודה רודד: הגענו למסקנה שעשרים אחוזים, זה השיעור שאנחנו יכולים לעמוד בו.

יהודה רודד: להזכיר לחברי הוועדה, כשהחוק התחיל להתגלגל יבואני הרכב לא היו בפנים.

יהודה רודד: יבואני הרכב כל הזמן טענו שאין להם יכולת לפנות ולו צמיג אחד.

יהודה רודד: באיזשהו שלב התקבלה בוועדה החלטה על שיעור המטלה, בהסתמך על עבודה שעשינו, שנוקבת בשיעור של עשרים אחוזים.

יהודה רודד: אנחנו מבקשים להשאיר זאת כך.

דב חנין: אני רוצה להתייחס לשאלה החשובה שהעלה היושב-ראש, שאלת הרווחים, ולנסות להסביר למה המודל שמציעה לנו מחלקת המחקר והמידע לא יכול להתייחס לשאלה הזאת, כי השאלה הזאת איננה השאלה שנמצאת במרכז הדיון שלנו כרגע.

דב חנין: למעשה מודל אחריות היצרן ברמה תיאורטית איננו מגיע לשאלה של הרווח, אלא מסתכל על השאלה של העלויות האמיתיות של המוצר, שהחברה אמורה לשלם אותן.

דב חנין: למוצר יש עלויות שישירות וידועות, ויש גם עלויות עקיפות ולא ידועות.

דב חנין: לצמיגים יש עלויות.

דב חנין: חלק מהעלויות של הצמיגים הן עלויות סביבתיות.

דב חנין: כולנו כחברה משלמים את העלויות של הצמיגים הקיימים, אם אנחנו יודעים את זה או שאנחנו לא יודעים את זה.

דב חנין: המטרה של המודל ברמה התיאורטית לגלגל את העלויות בחזרה על היצרנים.

דב חנין: לכן מבחינת ההעמדה התיאורטית איננו מסתכלים על שלב הרווח אלא על השלב של העלות הסביבתית.

דב חנין: לכן אני חושב שהמודל שהוצג לנו על-ידי מחלקת המחקר והמידע הוא מודל מאוד נכון.

דב חנין: אני רק יכול להצטרף לדבריו של חבר הכנסת והבה ולומר שאכן נעשתה כאן עבודה וניתוח מאוד יפה.

דב חנין: מעבר לניתוח התיאורטי אני גם מאוד אוהב את המודל שפיתחתם, שלדעתי מתמקד בשאלות הנכונות.

דב חנין: נדמה לי שיש כאן אחדות דעים בין הגורמים המקצועיים הרלוונטיים, בין הגורמים הסביבתיים, משרד האוצר ומחלקת המחקר והמידע של הכנסת.

דב חנין: אם אנחנו רוצים שהכלי הזה יעבוד נכון ככלי כלכלי מתקדם שיוביל לתוצאות הסביבתיות בהן אנחנו מעוניינים, אסור לנו לייצר כאן כל מיני עיוותי שוק ולהגיע למצבים לא שוויוניים שיפעלו לרעת הפעולה של המערכת.

דב חנין: לכן אני חושב שהמודל שמוצע לנו הוא מודל נכון.

דב חנין: אנחנו מדברים על שיעור של בסביבות ארבעים אחוזים – בין 38 אחוזים שלכם ל-43 אחוזים שלהם – מסך כל הצמיגים.

דב חנין: זה אומר שבסעיף קטן 3(ב) אנחנו צריכים, במקום העשרים אחוזים שנקובים שם, לדבר על שישים אחוזים.

דב חנין: זה המספר שצריך להיקבע.

קריאות: לא.

דב חנין: בסעיף קטן (ב) של סעיף 3 אנחנו מדברים על שיעור מתוך היעדים האמורים בסעיף קטן (א), זה בערך שישים אחוזים.

קריאה: הכוונה היא שישים אחוז מהיעדים של יצרני הצמיגים, 60 אחוזים מ-80 אחוזים.

דב חנין: נכון.

דב חנין: אני מבין, וכך גם הגשנו את ההצעה לכנסת כוועדה, שהנושא הזה הוא בעצם אחד הנושאים בו הוועדה החליטה לקבל החלטה סופית לאחר שנקבל את כל המידע.

דב חנין: אני חושב שהיום יש לנו מאגר נתונים ומחקרים מאוד מקיף שמאפשר לנו לקבל החלטה נכונה ואני חושב שזה צריך להיות הכיוון שלנו.

דב חנין: גם לכנסת אמרנו שהחלטה סופית בנושא הזה תתקבל בעת הכנת הצעת החוק לקריאה שנייה, לאחר שיונחו בפני הוועדה המחקרים בנושא.

דב חנין: אני חושב שהמחקרים בהחלט מאפשרים לנו לקבל את ההחלטה הנכונה היום.

יעקב מרגי: אנחנו מדברים על המשרד להגנת הסביבה, אבל עוד לא קם המשרד להגנת הצרכן.

יעקב מרגי: לבי לבי על יבואני הרכב, לבי לבי על יבואני הצמיגים והיצרנים, אבל הם לא דואגים.

יעקב מרגי: אם הייתי מפרסם עכשיו בתשקיף בורסאי שהם ישלמו רק עשרים אחוזים מהרווחים שלהם, אוטומטית המניה שלהם הייתה צונחת.

יעקב מרגי: למרות שהתפרסם שעומד להיות חוק כזה, לא ראיתי את זה קורה.

יעקב מרגי: זה סימן שכל תוספת תשלום, מי שבסוף יספוג אותה, זה הצרכן.

יעקב מרגי: אין להם חשש כי הם יודעים שזה יתגלגל על הצרכן.

יעקב מרגי: יש להם בעיה עם הלוגיסטיקה, איך לעשות, איך למחזר, איך לשלוט באחריות על אותם צמיגים.

יעקב מרגי: לכן, זה חייב להיות לנגד עינינו כשאנחנו דנים בנושא.

יעקב מרגי: ראיתי שכל הדוברים כאן לא מתייחסים לזה.

יעקב מרגי: אם מדברים על הגנת הסביבה, אין ספק שיש עוד הרבה גורמים מזהמים.

יעקב מרגי: הפערים במחיר הרכב מרגע עזיבתו את הנמל עד הגעתו לידי הרוכש, אסטרונומים.

יעקב מרגי: אני יודע כמה יעלה לי לרכוש כאן

יעקב מרגי: רכב לעומת רכישתו במדינה אחרת.

יעקב מרגי: אני הרי לא אלך למחזר את ההגה של המכונית, שגם הוא עשוי מחומר מזהם, מה עוד שיש הרבה מרכיבים מזהמים ברכב.

יעקב מרגי: אני רוצה לחוס על כיסו של הצרכן.

יעקב מרגי: והוא זה שיקבל את העונש הראשון בזיהום הסביבתי והעונש השני בתשלום.

יעקב מרגי: יבואני הרכב יאמרו לך בכנות שהם לא הולכים לספוג את כל ההוצאה, וכך יאמרו לך גם היבואנים ויצרני הצמיגים.

יעקב מרגי: כשהצעת החוק הוגשה לא הוטל גם שיעור של 20 אחוזים על יבואני הרכב, ושמחתי שזה נכלל והצדעתי להם שהלכו אתנו בקטע הזה.

יעקב מרגי: אי אפשר להשית בשלב הראשוני של החוק 43 אחוזים.

יעקב מרגי: זאת גישה לא מקובלת, לא הוגנת, וזה ייפול עלינו הצרכנים.

יעקב מרגי: לא צריך להשתגע, האויב של הטוב מאוד זה המצוין.

יעקב מרגי: אני חושב שהחוק הזה הוא הישג גדול, צריך לברך את חבר הכנסת על כך, אבל צריך ללכת לאט לאט ולא להיסחף.

מיכאל נודלמן: אם כאן ייקבע שיעור של עשרים אחוזים על היצרנים, שמונים אחוזים יהיו על יבואני הצמיגים.

מיכאל נודלמן: אם פה ייקבעו 42 אחוזים, 58 אחוזים יהיו על יבואני הצמיגים.

מיכאל נודלמן: בכל מקרה, זה אותו הדבר.

יעקב מרגי: בכל זאת במדינה שלנו זה דבר גדול.

יעקב מרגי: אין לנו יצרני רכב, אבל יש לנו יצרני צמיגים.

גדעון דרורי: אני מייצג תעשייה של מיחזור.

גדעון דרורי: רכב עולה 120 אלף שקלים, אבל מיחזור של ארבעה צמיגים עולים ארבעים-חמישים שקלים, שזה סכום לא כל כך גבוה.

גדעון דרורי: אתה אומר שזה עומד להיות היטל בלתי אפשרי, אבל אין זה כך.

גדעון דרורי: אני לא מזלזל, אבל כאשר מישהו קונה רכב שעולה 140 אלף שקלים, תשלום של ארבעים שקלים לא ימנע ממנו לרכוש את הרכב.

מרינה סולודקין: אנחנו דנים בפרטים הטכניים וחושבים איך לחלק את נטל המיחזור, אבל אני חושבת שזה לא בסדר היום של הוועדה שלנו.

מרינה סולודקין: אנחנו דנים בנושא הגנת הסביבה.

מרינה סולודקין: אם רוצים להחליט איך לקבוע מחיר מוצדק למיחזור, זה צריך להיות נדון בוועדת הכלכלה.

גאלב מג'אדלה: אני לא כל כך מסכים אתך, אבל אני מוכן לקיים בשלב מסוים דיון משותף עם ועדת הכלכלה כדי לדון בנקודות ממוקדות.

גאלב מג'אדלה: החכמה לא נמצאת רק בוועדת הכלכלה, וכך גם הניסיון.

גאלב מג'אדלה: לא יכול להיות שכל פעם שנדון בוועדה שלנו בנושא מסוים נזדקק לוועדות נוספות.

גאלב מג'אדלה: כך אולי נצטרך להגיע גם לוועדת החוץ והביטחון באיזשהו שלב כי אנחנו עוסקים במשטרה ובבתי-הסוהר.

קריאה: זה בסמכות ועדת הפנים והגנת הסביבה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לקדם את הצעת החוק, ואכן נקדם אותה, ואנשים יראו שיש לנו חוק, וחוק ראוי.

גאלב מג'אדלה: אמרתי בפתיחת הישיבה, ואת לא היית, שאנחנו לא רוצים שתיווצר הרגשה שלא אפשרנו לגורמים הנוגעים בדבר למצות, לשכנע ולומר את דעתם ואת עמדתם.

גאלב מג'אדלה: לכן יכול להיות שאנחנו מתעכבים על מרכיב בחוק שאולי חשוב בעיני מישהו ופחות חשוב בעיני מישהו אחר, אבל ככה זה בחיים.

משה גפני: אתמול בוועדת החוקה אושר צו לתקן כליאה בבתי-הסוהר וזאת כאשר לוועדת החוקה אין כלים לבדוק כיצד זה מתבצע, הכלים נמצאים רק בידי ועדת הפנים והגנת הסביבה.

משה גפני: אמרנו שם שיצטרכו להעביר את הדיון בצו לוועדה כאן.

גאלב מג'אדלה: כלומר אתמול ייצגת אותנו שם.

משה גפני: כן, אני וחבר הכנסת יצחק לוי.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לך מאוד.

משה גפני: ייצגתי את העניין, כי אני סבור שזה לא תקין.

משה גפני: הוועדה שדנה בחוק הזה היא הוועדה שנקראת היום ועדת הפנים והגנת הסביבה, מכיוון שהנושא הוא הגנת הסביבה.

משה גפני: אני רוצה להעיר לחברי חבר הכנסת מרגי, שברוב הדברים אני מסכים אתו, ולומר שאין דבר הנוגע להגנת הסביבה שאי-אפשר לטעון טענה שבסופו של דבר ייפול על הצרכן.

משה גפני: כשאתה מדבר על הטמנה של פסולת, כשאתה מדבר על רשויות מקומיות – ודאי יעלו את הארנונה לתושבים, אבל השאלה לאיזה סטנדרד אנחנו מכניסים את המדינה.

משה גפני: ברגע שמכניסים אותה לסטנדרד כזה שמיחזור צמיגים הופך להיות חלק מהחוק, את המאבקים שצריך להיאבק, באיזה אופן מגינים על הצרכן, צריך לעשות בממשלה.

משה גפני: זאת אומרת, הקואליציה צריכה לעשות את זה, וכאשר מביאים תקציב אנטי חברתי צריך להילחם נגד זה.

יעקב מרגי: אנחנו נעקוב אחר המשא ומתן הקואליציוני שאתם עורכים.

משה גפני: הודעתי שאין יותר משא ומתן.

משה גפני: תישארו לבד בקואליציה.

מגלי והבה: אתה רוצה לוותר כאן על זכויות הצרכן?

משה גפני: לא לוותר, אלא להכניס את זה לסטנדרד, שהגנת הסביבה הופכת להיות חלק מהתוכנית של מדינת ישראל.

בני שטרום: הערה לחבר הכנסת מרגי ובהקשר לדבריו של יהודה רודד.

בני שטרום: 89 אחוזים הם משלמים – הוא אמר למה זה צריך להיות פחות – אבל ברור לך שזה כסף שאני ואתה משלמים, לא הם.

בני שטרום: גם אני קונה רכב ומשלם.

גאלב מג'אדלה: אתה בתור אזרח.

בני שטרום: כן, אני אזרח בישראל.

בני שטרום: אנחנו מדברים כאן על אחוזי המיחזור.

בני שטרום: אני חושב שצריך להיות שוויון מלא אם רוצים לממש את הססמה "המזהם משלם".

בני שטרום: כל מי שמייבא צמיג או מייצר בארץ – בינינו לבין "אליאנס" יש הסכמה שיבואני הרכב לא צריכים להיות בפחות מזה.

בני שטרום: הם מייבאים שלושים אחוזים מסך כל הצמיגים המיובאים ולא הגיוני להוריד להם את המכסה.

בני שטרום: לגבי אחוזי המיחזור ליצרן המקומי וליבואנים – מנתונים שיש לנו, נתונים שבדקנו ובזמנו העברנו לוועדה, אחוזי המיחזור במדינות רבות באירופה ובארצות-הברית נמוכים בהרבה.

בני שטרום: אנחנו רוצים להיות ריאליים ולכן הצענו למשרד להגנת הסביבה, עת נפגשנו אתם, שהשר יקבע את אחוזי המיחזור ויעשה זאת מתוך ראייה ריאלית.

בני שטרום: אנחנו רוצים למחזר, למרות שכרגע אי-אפשר לעשות זאת כי אין מפעל שיעסוק במיחזור ומשרד האוצר ביטל את האישור שנתן לשני מפעלים, אבל כרגע זה לא רלוונטי כי כרגע מדובר בהטמנה.

בני שטרום: אחוזי המיחזור לרגע זה, גם בשנה ראשונה ושנייה, גבוהים מאוד ואנחנו רוצים שהנושא אכן יעבוד.

בני שטרום: זה לא רק העניין הלוגיסטי.

בני שטרום: אני אומר לך בהקשר למה שאמרת, אנחנו לא רוצים שהציבור ישלם יותר ממה שלא תהיה ברירה.

בני שטרום: אם אנחנו נוכל לאזן ולספוג, זה יהיה בסדר, צריך לעשות תחשיב, אבל כל החלטה שלא תהיה ריאלית תייקר את המיחזור וההטמנה ומי שישלם, וכאן אתה צודק, יהיה הצרכן, וזה חבל.

ירון סילבר: ידידי אמר כאן את עיקר הדברים ולכן לא אאריך.

ירון סילבר: כדי שהחוק יעבוד היטב, אחד העקרונות החשובים הוא להטיל נטל שווה על כל המשתתפים.

ירון סילבר: לכן מהלך כזה, שיש כאן כמה ניסיונות מפולפלים להסביר אותו ואנחנו באמת לא מבינים אותו, צריך להטיל אחריות שווה על כולם.

ירון סילבר: אם מדובר על יבואני הרכב, שהם גורמים בעלי יכולת כלכלית, חשוב שהם יהיו בתוך התהליך הזה, כדי שכולם ישתתפו, אם אנחנו רוצים שבאמת יהיה פה מיחזור אפקטיבי.

ירון סילבר: מר יהודה רודד העלה נקודה חשובה מאוד – הוא העלה אותה מהצד שלו, אבל מאחר שהיא נכונה אני רואה צורך לחזור עליה – שיש פה בעיה, לא בקונספט של החוק אלא ביישום שלו ברמה הפרקטית.

ירון סילבר: אתם מתעלמים, חוזרים ומתעלמים, מכך שלנו כיצרנים, וגם בעיקר ליבואנים, ובוודאי ליבואני הרכב, יש בעיה אמיתית לקחת את הצמיגים שבחוק אנחנו חייבים למחזר אותם, ומדובר פה על כמויות עצומות של צמיגים שלא נמצאות בידינו אלא בידי הצמיגיות במקרה הטוב או בכלל הוצאו מחוץ לישראל, כי מייצאים צמיגים משומשים.

ירון סילבר: אתם מביאים למצב שברגע שהחוק הזה יתקבל, אנחנו נהיה עבריינים כי אין לנו יכולת מעשית.

ירון סילבר: גם אם מאוד נרצה והחוק יתקבל במתכונת הנוכחית, עם כל הרצון הטוב לא נוכל לעמוד בו, גם אם נשקיע את כל הכספים ונעשה את כל המאמצים.

קריאה: נושא חלוקת האחוזים הוא פחות משמעותי, כי בסופו של דבר יהיה איזשהו תאגיד שיאסוף את הצמיגים, אבל הלוגיסטיקה חשובה.

קריאה: הרי לא כל יצרן יאסוף, וגם בין היבואנים ובין עצמם יהיו ויכוחים.

קריאה: יבואני הרכב ויבואני הצמיגים לא מהווים גוף משפטי אחד, אלא לכל אחד יש אחוזים משלו בפנים, כך שגם בתוכם יתחילו הוויכוחים.

קריאה: מאזדה מביא הרבה מכוניות, פירט מביא פחות.

קריאה: אבל זה לא קשור.

קריאה: כרגע אלה שני גופים נפרדים ובחוק הזה הופכים אותם להיות גופים.

קריאה: הם הרי לא יתעסקו בנושא בעצמם אלא יהיו כאן תאגידים, כל אחד ישקיע את האחוזים שלו, והם יתווכחו איך לעשות את זה ובסוף הריב יהיה ביניהם על חלוקת האחוזים פר מה שכל אחד מכניס, לכמה זמן.

קריאה: לדעתי זה המהות, ובזה צריך לעסוק.

רונן אלבוים: אני ממג"ח תעשיות מיחזור.

רונן אלבוים: למי שלא יודע, יש מפעל מיחזור בישראל במפרץ חיפה כאשר נכון להיום אנחנו ממחזרים בחודש כאלף טון צמיגים משומשים.

רונן אלבוים: המפעל קיים ופועל בעזרתו האדיבה ומלאכת קודש של המשרד להגנת הסביבה שאוכף פינוי צמיגים, ואכן הצמיגים מגיעים, נגרסים, מוטמנים ומטופלים עד שיקום מפעל המיחזור המלא שיימנע הטמנה ויאפשר שימוש סופי.

רונן אלבוים: כדי לסבר את אוזניכם על המחירים, כי אני שומע כאן כבר שעה כאילו מדברים על איזו ביצה של זהב.

רונן אלבוים: עלות מיחזור צמיגים ברכב פרטי היא כעשרים שקלים לרכב.

רונן אלבוים: כלומר, יבואן שמוכר רכב שעלותו בין 100 אלף שקלים ל-600 אלף שקלים מסוגל לספוג 20 או 25 שקלים לצורך מיחזור הצמיגים.

רונן אלבוים: הוא בהחלט לא צריך לגלגל את הסכום הזה על אף אחד, וגם סביר להניח שכך יעשה.

רונן אלבוים: אם אנחנו עוברים לכלים הכבדים ביותר שמיובאים לישראל, סמיטריילרים ומשאיות, שם עלות המיחזור לרכב 150 שקלים, לכלי שעולה בין 600 אלף שקלים למיליון שקלים.

רונן אלבוים: אם מישהו חושב שיבואני הצמיגים יתמוטטו בגלל תשלום של 150 שקל, טועה.

רונן אלבוים: הם גם לא יעלו את המחיר, המחיר יישאר כפי שהוא והם יספגו את הסכום הזה.

יעקב מרגי: אבל בהצעת החוק כתוב "יפעל לפינוי".

יעקב מרגי: זה לא רק עלויות.

רונן אלבוים: אף אחד לא מצפה שהיבואנים או "אליאנס" יעסוק בסילוק.

רונן אלבוים: איך מגיעים אלינו אותם אלף צמיגים בחודש?

רונן אלבוים: אנחנו כמפעל מיחזור מעסיקים רשת של משאיות איסוף, כפי שמפנים אשפה בעיריות וכפי שמפנים אשפה תעשייתית, יש רשת שלמה ואנחנו עוברים ואוספים.

רונן אלבוים: אף אחד לא התלונן, אין בעיה, ועובדה שיום יום מגיעות עשרות משאיות.

גאלב מג'אדלה: יש מישהו מצה"ל?

אלון כרמלי: ההערה שלנו לא נוגעת לדיון שמתקיים עכשיו אלא לנושא אחר.

אלון כרמלי: חלק מהצמיגים שצה"ל עושה בהם שימוש, הוא מסיים את השימוש בהם בגלל התקנים המחמירים שצה"ל מפעיל לגבי הרכבים הצה"ליים, וזאת מהיבטים צבאיים כמובן, עוד לפני שבשוק צמיגים כאלה מסיימים את השימוש.

אלון כרמלי: לכן יש סוחרים שקונים חלק מהצמיגים של צה"ל ועושים איזו פרוצדורה של חידוש והם מיועדים לשימוש חוזר.

אלון כרמלי: לכן ביקשנו – ושוחחתי עם היועץ המשפטי של הוועדה בטרם הדיון ומצאנו שזה יתכן גם בנוסח הנוכחי של החוק, אלא שאולי צריך לחדד את הדברים – שבחלק מהפרוצדורה של פינוי או במסגרת סעיף 3 ייכנסו בתוך המכסה גם צמיגים שאנחנו מעבירים או מוכרים לשימוש חוזר.

עידו בן יצחק: הצבא הוא גם יבואן וגם בית עסק.

עידו בן יצחק: לכן יש פה איזושהי בעיה, כי כבית עסק הוא רשאי למכור לאחר, לפי סעיף 7, אבל מצד שני, כיבואן, הוא חייב לדאוג למיחזור.

עידו בן יצחק: כרגע החוק לא פותר את הבעיה הזאת.

עידו בן יצחק: לא מדובר רק בצה"ל אלא אני מניח שמדובר גם ביבואנים גדולים אחרים שמייבאים צמיגים לשימוש עצמי, כמו חברות אוטובוסים למשל וכיוצא בזה.

קריאה: יש פה סעיף שמדבר על שימוש עצמי.

יוסף נעים: אני יושב-ראש הצמיגיות באיגוד המוסכים.

יוסף נעים: אני מבקש לחדד שני דברים ולהסביר.

יוסף נעים: לידידי מצה"ל, יצאה הוראה ממשרד התחבורה, ומר ראובן בוסיס ואני היינו שותפים לדיונים, שחל איסור מוחלט להוציא כל צמיג למכירה פומבית, או למכירה בסיטונאות או לכל מכירה אחרת, אלא אם כן הצמיג מיועד לחידוש בלבד.

יוסף נעים: כלומר, אין יותר משומשים, לא מעלים לכבישי ישראל צמיגים משומשים.

יוסף נעים: הדובר הקודם ידידי אמר שאין בעיה עם פינוי צמיגים של 100,000 טון.

יוסף נעים: השיטה עובדת באופן הבא, אלה התלונות שאני מקבל מהצמיגיות: פונים לעירייה, העירייה שולחת פקחים לבית העסק של הצמיגים, המסכן הזה שאין לו מה לאכול, אז מחייבים אותו לפנות את הצמיגים, ואז הם באים עם המשאיות שלהם וגובים מאות אלפי שקלים כדי להזיז את הצמיגים ולקחת אותם.

יוסף נעים: ליבואני הרכב עד היום אסור להביא צמיגים כחלקי חילוף לרכב.

יוסף נעים: אם היה מותר להם להביא צמיגים כחלקי חילוף לרכב, הבעיה עם היבואנים הייתה נפתרת כי החלוקה הייתה שווה בשווה.

יוסף נעים: אז איגוד המוסכים היה קונה צמיגים במחיר נמוך בעשרות אחוזים מהמחירון הנוכחי של יבואני הצמיגים.

יוסף נעים: כלומר, את הצמיג קונים בדולרים בודדים, 12, 15, 20 דולרים לצמיג, אבל כשזה מגיע לצרכן הוא עולה 150-200 דולרים.

יוסף נעים: אם יבואני הרכב יקבלו אישור להביא צמיגים, אנחנו, באיגוד המוסכים, מתחייבים לקנות מהם צמיגים וגם לעזור להם בפינוי.

יוסף נעים: לא יכול להיות שאני פונה ליבואן צמיגים ומבקש לקנות צמיגים, אבל אני רוצה שתדעו שאם לא בא לו, הוא לא מוכר לי.

יוסף נעים: הם עושים כל מה שהם רוצים כי יש להם בלעדיות.

גאלב מג'אדלה: את הדברים שמענו בדיון הקודם.

בני שטרום: הדברים לא נכונים.

בני שטרום: זאת אי-אמירת אמת בפני ועדת הפנים.

בני שטרום: חברת "מכשירי תנועה" (בריג'יסטון) מייבאת צמיגים, חברת "קאמור" (BMW) מייבאת צמיגים.

בני שטרום: "דאנלופ" ו"בריג'יסטון".

בני שטרום: למה אתה אומר שלא מייבאים?

בני שטרום: מה הסיפור הזה?

יהודה רודד: יש להם חברה נפרדת.

יהודה רודד: הדברים שנאמרו כאן, עובדתית, לא נכונים.

עידו בן יצחק: נאמר כאן שהעלויות לצרכן לא גבוהות, אבל עלינו לזכור מדובר בעלות המוטלת על בעלי רכבים ועל מי שמחליף את הרכב בתדירות גבוהה.

עידו בן יצחק: להבדלי מן העלויות המוטלות כרגע מעצם העובדה שצמיגים לא ממוחזרים ומוטלים בשטחים פתוחים וגורמים נזקים, עלויות החלות על כלל הציבור, ולמעשה אף יותר על אוכלוסיות חלשות יותר שבאזור שלהן זה נפוץ יותר.

עידו בן יצחק: לכן באיזשהו מובן יש כאן עניין של צדק חלוקתי.

גאלב מג'אדלה: אחרי הדיון המעניין, המקיף, היסודי והחשוב שכולם נטלו בו חלק, חברי הכנסת הגיעו להסכמה שאנחנו רוצים שלושים אחוזים.

דב חנין: אני בעד הפשרה, אבל אני מציע שהפשרה תהיה באמצע.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה להיכנס לזה.

גאלב מג'אדלה: רוב החברים הסכימו על שלושים אחוזים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מעלים את זה להצבעה.

גאלב מג'אדלה: בסעיף קטן 3(ב) במקום "20 אחוזים" יבוא "30 אחוזים".

גאלב מג'אדלה: מי בעד שלושים אחוזים?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: מי נמנע?

דב חנין: אני נגד.

דב חנין: אני רוצה ארבעים אחוזים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו עכשיו בהצבעה.

גאלב מג'אדלה: מי בעד שלושים אחוזים?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: מי נמנע?

גאלב מג'אדלה: בסעיף 3(ב) – אושר "30 אחוזים"

גאלב מג'אדלה: חברת הכנסת סולודקין נמנעה, חבר הכנסת חנין נגד.

גאלב מג'אדלה: העלינו את העשרים אחוזים לשלושים אחוזים.

דב חנין: אנחנו אחרי ההצבעה, אבל למען הפרוטוקול אני רוצה לומר מה ההיגיון שבהצעתי.

דב חנין: הייתה הצעה של מחלקת המחקר והמידע שמדברת על שישים אחוזים.

גאלב מג'אדלה: לא.

גאלב מג'אדלה: 38 אחוזים.

דב חנין: 38 אחוזים מהכולל, שזה 60 אחוזים.

גאלב מג'אדלה: בהצעת החוק הטלנו עליהם עשרים אחוזים, וכעת העלינו את זה לשלושים אחוזים.

דב חנין: לעומת זאת, מחלקת המחקר והמידע, בנייר עמדה מנומק היטב, הציע לנו שישים אחוזים.

דב חנין: אדם טבע ודין מדברים על בערך חמישים אחוזים.

דב חנין: אני חושב שהירידה לשלושים אחוזים היא יותר מדי מרחיקת לכת, היא שיבוש המנגנון הכלכלי שיש לנו כאן.

דב חנין: יש לנו גם את עמדת משרד האוצר.

דב חנין: לכן הייתי מציע, לאור העניין הזה, לעשות רביזיה בהצבעה הזאת.

דב חנין: אני מציע לחברי הוועדה לשקול היטב.

דב חנין: אני מציע ארבעים אחוזים, שזה באמצע.

גאלב מג'אדלה: אני מעלה עוד פעם להצבעה את ההצעה ל-30 אחוזים.

דב חנין: אני מציע 40 אחוזים, שזה מספר האמצע.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: אם כן, חבר הכנסת דב חנין מתנגד, חברת הכנסת מרינה סולודקין נמנעת, אבל ברוב אושר "שלושים אחוזים".

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: עוברים לסעיף הבא.

עידו בן יצחק: אני רוצה להעיר שני דברים.

עידו בן יצחק: ראשית, כפי שהעיר חבר הכנסת דב חנין, פשרות זה דבר יפה.

גאלב מג'אדלה: סליחה, זה לא נושא לייעוץ המשפטי.

עידו בן יצחק: זה כן נושא לייעוץ המשפטי.

קריאה: נערכו מחקרים.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד, על כל מחקר, אני יכול להביא עוד עשרה מחקרים.

גאלב מג'אדלה: אל תמכרו לי את הלוקשים האלה.

גאלב מג'אדלה: מחקר זה לא תורה מסיני ולא קוראן, אלא זה עבודה של אנשים מכובדים שעשו את המחקר, ואני מאוד מכבד אותם.

גאלב מג'אדלה: אל תנפנף לי במחקר הזה שמשרת אותך עכשיו.

גאלב מג'אדלה: יש לי עוד הרבה מחקרים.

גאלב מג'אדלה: מחקר זה לא דבר קדוש.

גאלב מג'אדלה: אני מכיר את העבודה שלהם ומוקיר אותה, אבל אני לא חייב לקבל כל מחקר שנותנים לי.

ירון סילבר: אולי אפשר להבין למה החברים הנכבדים החליטו כפי שהחליטו.

גאלב מג'אדלה: אני לא חייב לך דין וחשבון.

גאלב מג'אדלה: אתה מדווח לי איך אתה מקבל החלטות ומה שיקול הדעת שלך בניהול העסק שלך?

גאלב מג'אדלה: תשובתי ידועה.

גאלב מג'אדלה: חברי הוועדה הגיעו להסכמה, כדי שנוכל להתקדם, להעלות מ"עשרים אחוזים" ל"שלושים אחוזים".

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת חנין, אני גם לא חייב לקבל את עמדת האוצר.

גאלב מג'אדלה: האוצר הוא לא "פרה קדושה".

דב חנין: אתה לא חייב לקבל שום דבר.

דב חנין: בדרך כלל אני לא מסכים עם האוצר.

גאלב מג'אדלה: היו גם מקרים שהקמנו קרן והזרמנו כסף לשם, לא לאוצר.

גאלב מג'אדלה: האוצר הוא לא "פרה קדושה".

ירון סילבר: האוצר הוא לא "פרה קדושה", אבל במקרה הזה האוצר הציג עמדה נכונה.

גאלב מג'אדלה: את ההערות שלך תעיר אצלך במשרד.

גאלב מג'אדלה: כאן תבוא בכבוד ותתנהג בהתאם.

גאלב מג'אדלה: לא קיבלת זכות להעיר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא בגן ילדים שתעיר לנו.

עידו בן יצחק: אני חייב לומר כמה דברים בעניין הזה.

עידו בן יצחק: כפי שנאמר, גם על-ידי חבר הכנסת חנין וגם על-ידי עורך-הדין סילבר, אני לא רואה פה איזשהו הגיון שהביא דווקא ל"שלושים אחוזים", וזאת יכולה להיות בעיה.

עידו בן יצחק: דבר נוסף, אני מציע להקים כאן איזשהו מנגנון, כיוון שיכולות להיות תנודות במשק, שיאפשר לשר להגנת הסביבה – באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה – לשנות את השיעורים האלה בהתאם לתנודות במשק.

גאלב מג'אדלה: מנגנון כזה תמיד יעיל וחשוב להתמודד עם כל השינויים והתנודות במשק, והמשק שלנו משתנה תכופות, לצערנו הרב.

גאלב מג'אדלה: לא רק שאין יציבות שלטונית, אלא לצערי הרב אין יציבות משקית.

גאלב מג'אדלה: זה טוב תמיד, אבל זה לא נוגע ישירות לנושא הזה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נקים מנגנון שילווה את הצעת החוק כולה, כולל הנושא הזה.

גאלב מג'אדלה: לגבי ההערה הראשונה, חברי הכנסת החליטו על "שלושים אחוזים".

גאלב מג'אדלה: שיקול הדעת שלהם: זאת פשרה שהם ראו לנכון לקבל כדי שנוכל להתקדם.

גאלב מג'אדלה: אם נרצה רק להסתמך על מחקרים ועל מכוני מחקר, נמשיך להתעכב עוד שנתיים ולא נוכל להתקדם.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לאדוני, אנחנו מתקדמים.

עידו בן יצחק: סעיף 4 – איסור הטמנה "(א) החל מהשנה השביעית מיום התחילה, לא יטמין אדם צמיגים שלמים, חתוכים או גרוסים באתר לסילוק פסולת.

עידו בן יצחק: (ב) על אף האמור בסעיף קטן (א) יהיה הממונה לאשר בכתב הטמנת תוצרי לוואי של תהליך מיחזור צמיגים או שימוש בצמיגים גרוסים כתשתית באתר לסילוק פסולת.

עידו בן יצחק: " לסעיף זה לא התקבלו הערות.

גאלב מג'אדלה: מי בעד הסעיף?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: מי נמנע?

גאלב מג'אדלה: סעיף 4 – אושר פה אחד ללא מתנגדים או נמנעים

עידו בן יצחק: סעיף 5 – מינוי ממונה "השר ימנה מבין עובדי המדינה שבמשרדו ממונה לעניין חוק זה.

עידו בן יצחק: " אין הערות לסעיף זה.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: מי נמנע?

גאלב מג'אדלה: סעיף 5 – אושר פה אחד ללא מתנגדים או נמנעים

עידו בן יצחק: סעיף 6 – חובת דיווח "(א) יצרן או יבואן ידווח לממונה אחת לשנה ולא יאוחר מתום שישים ימים לאחר סיום השנה שלגביה מוגש הדיווח על: (1) מספר הצמיגים ששיווק בישראל באותה שנה ומשקלם.

עידו בן יצחק: (2) מספר הצמיגים שאסף, סילק או מיחזר באותה שנה, גודלם ומשקלם, ועל הדרכים שבהן פעל לסילוקם או למיחזורם.

עידו בן יצחק: לעניין סעיף קטן זה רשאי הממונה להורות בהודעה בכתב על האופן שבו יחושב יחס ההמרה בין משקל צמיגים למספרם.

עידו בן יצחק: (ב) דיווחים כאמור בסעיף קטן (א) יוגשו כשהם מאושרים בידי רואה חשבון.

עידו בן יצחק: (ג) יבואן המייבא צמיגים לשם שימוש במהלך עיסוקו, ידווח כאמור בסעיף קטן (א) על מספר הצמיגים שבהם עשה שימוש באותה שנה ומשקלם.

עידו בן יצחק: " לסעיף הזה הייתה הערה של "אליאנס".

ירון סילבר: אנחנו חושבים שנכון יותר לכל אורך החוק לעסוק במשקל צמיגים ולא בכמויות, כי משקלם של צמיגים משתנה מאוד בסוג הדגם, צמיגי משא מול צמיגים פרטיים, רכבים פרטיים וכולי.

ירון סילבר: לכן ההצעה שלנו, גם במקרה הזה, שהכול ילך לפי המשקל ולא לפי הכמות.

יהודה רודד: אני חושב שצריכה להיות האפשרות גם וגם.

יהודה רודד: צריך לקבוע איזשהו מפתח, גם אם אלה ממוצעים, של המרה בין משקל לגודל צמיג, כי לא תמיד אנחנו יודעים מה משקל צמיג כשהוא מורכב על הרכב.

גאלב מג'אדלה: למשל אופניים לעומת משאית.

יהודה רודד: כן.

יהודה רודד: יש מידות וצריך לעשות טבלת המרה של גודל משקל.

גאלב מג'אדלה: לשלב משקל וכמות.

ג'וש פדרסון: לנוכח הבקשה בחנו האם זה עלול להפריע היכן שהוא מבחינת הבקרה או מבחינת האכיפה, ואנחנו לא רואים בעיה עם זה.

ג'וש פדרסון: אנחנו מציעים שהיעד יהיה משקלי, אבל הם יחויבו בדיווח גם על כמות.

ג'וש פדרסון: כן יהיה יחס המרה.

ג'וש פדרסון: בסופו של דבר למפעל המיחזור זה מגיע על-פי המשקל, ולכן כך יהיה קל לבקר ולאכוף את החוק על-פי משקל, אבל אנחנו מתעקשים על כך שבדיווח יהיה גם מספר.

גלעד אוסטרובסקי: אנחנו חושבים שחשוב מאוד שיהיה דיווח מלא גם על משקל וגם על מספר.

גלעד אוסטרובסקי: אפשר לקבל את עמדת המשרד שזה יהיה משקלי, אבל אני מביא לתשומת לב היושב-ראש שביעדים שכבר אישרנו לא כתוב משקל או מספר, ולכן צריך להחליט בעניין הזה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נלך לשילוב ונדאג שזה יופיע גם ביעדים.

גאלב מג'אדלה: היועץ המשפטי ידאג לכך.

עידית קול: חוק המיחזור, שגם נדון פה, חל על מרכז שלטון מקומי ואכן יש שם בעיה, שלא מוזכר אם זה נפח או משקל.

עידית קול: מאוד חשוב שזה יופיע כאן, כדי שלא נחזור על טעויות שעשינו בעבר.

גאלב מג'אדלה: אם כן, מקובל עליך השילוב.

עידו בן יצחק: אם כך, צריך לשנות בסעיף 3 שזה יהיה "מסך המשקל".

גאלב מג'אדלה: היועץ המשפטי יתקן את זה ויעביר את הנוסח לכל הגורמים.

גאלב מג'אדלה: מי בעד?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: מי נמנע?

גאלב מג'אדלה: סעיף 6, עם התיקון – אושר פה אחד ללא מתנגדים וללא נמנעים

עידו בן יצחק: סעיף 7 – פינוי צמיגים משומשים מבית עסק.

עידו בן יצחק: "(א) בעל בית עסק יפנה צמיגים משומשים מבית העסק באחת מן הדרכים הבאות: (1) העברה ליצרן או ליבואן או למי מטעמם בכפוף להוראות סעיף קטן (ב).

עידו בן יצחק: (2) העברה למפעל למיחזור או לחידוש צמיגים בישראל.

עידו בן יצחק: (3) העברה לייצוא לצורך שימוש חוזר במדינה אחרת.

עידו בן יצחק: (4) העברה למחסן צמיגים המורשה על-פי כל דין.

עידו בן יצחק: (5) מכירה ללקוחות פרטיים לצורך שימוש חוזר.

עידו בן יצחק: (6) העברה לאתר לסילוק פסולת או לתחנת מעבר המורשים על-פי כל דין, ובלבד שההעברה לאתר לסילוק פסולת לא תתבצע לאחר שבע שנים מיום התחילה.

עידו בן יצחק: לעניין זה, "תחנת מעבר" – מתקן נייח וקבוע שנעשים בו העברה של פסולת במהלך פינוייה וסילוקה מכלי קיבול אחד, לרבות רכב להובלת אשפה, לכלי קיבול אחר, או מיון של פסולת לרכיביה לצורך מיחזור או שימוש חוזר.

עידו בן יצחק: (7) בדרך אחרת שאישר הממונה בכתב לעניין מסוים או בדרך כלל; רשימת אישורים שנתן הממונה תהיה פתוחה לעיון הציבור באתר האינטרנט של המשרד לאיכות הסביבה.

עידו בן יצחק: (ב) יצרן או יבואן יפנה מבית העסק בלא תמורה ובלא תשלום ובתוך פרק זמן סביר כמות צמיגים משומשים בשיעור כמפורט בסעיף 3 מסך כל הצמיגים ששווקו לאותו בית עסק במהלך השנים המפורטות בסעיף האמור.

עידו בן יצחק: "

גאלב מג'אדלה: אדם טבע ודין, נא להסביר, לנמק, לשכנע.

גלעד אוסטרובסקי: אנחנו מבקשים להבטיח שלא יהיה מצב שבו הממונה יאשר דרך טיפול אחרת שעלולה לפגוע בסביבה.

גלעד אוסטרובסקי: למשל, שהוא יאשר בדיעבד הטמנה למרות שהחוק כבר מהשנה החמישית אוסר עליה.

גלעד אוסטרובסקי: לכן היינו מציעים להוסיף כאן משפט קצר שיאמר: "בדרך שלא תהווה פגיעה סביבתית".

גאלב מג'אדלה: מה אומר המשרד להגנת הסביבה?

אלעד עמיחי: המשרד להגנת הסביבה, הדבר האחרון שיאשר היא דרך הפוגעת בסביבה.

אלעד עמיחי: אני חושב שלא צריך להבהיר את העניין הזה.

אלעד עמיחי: מבקשים כאן שבעצם יהיה כתוב שהממונה לא יפעל בניגוד לחוק.

אלעד עמיחי: אני חושב שזה מיותר.

גאלב מג'אדלה: אתם לא מקבלים את העמדה של אדם טבע ודין.

אלעד עמיחי: לא.

אלעד עמיחי: אני חושב ששיקול דעתו של הממונה ושל המשרד להגנת הסביבה צריך להיות מקובל על הגוף המחוקק ועל כל אזרחי מדינת ישראל, ולא צריך בעניין הזה לכבול אותנו בכבלים כאלה.

אלעד עמיחי: יש התפתחויות טכנולוגיות.

אלעד עמיחי: בדיון מה סביבתי ומה לא סביבתי לא הכול מקובל עלינו, יש גם בינינו חילוקי דעות.

אלעד עמיחי: בסופו של דבר יש גוף ויש ריבון במדינת ישראל.

בני שטרום: בהצעה המקורית לא נאמר שבעל העסק – לא רק היבואן והיצרן יפנה ללא תשלום – ייתן אותם ללא תמורה.

בני שטרום: זו נקודה מאוד חשובה, שניתן לקבל את הצמיגים מהפנצ'רייה או מכל בית עסק אחר ללא כל תמורה.

עידו בן יצחק: כתוב "בלא תמורה ובלא תשלום".

בני שטרום: כתבתם "יצרן או יבואן".

בני שטרום: אתה מדבר על מי שבא לאסוף וחשוב לכתוב במפורש שהוא לא ידרוש תמורה.

עידו בן יצחק: הוא גם לא ישלם.

בני שטרום: איפה כתוב שהוא לא ישלם?

קריאה: בסעיף קטן (ב).

בני שטרום: צריך להבהיר שגם בעל העסק לא ידרוש, כי יכולה להתעורר כאן בעיה, ואנחנו צופים שהיא עלולה להתעורר.

בני שטרום: לכן אנחנו מבקשים להכניס תוספת: "ובעל העסק לא ידרוש כל תמורה לפינוי".

גאלב מג'אדלה: כלומר, זה יחול על בעל העסק, על היבואן, על היצרן, על כל הגורמים.

עידו בן-יצחק: אבדוק את זה עם הנסחית.

בני שטרום: ירון סילבר יכול להציע לכם נוסח.

גאלב מג'אדלה: אני מציע שאת הסעיף הקטן הזה נוציא מכלל אישור.

גאלב מג'אדלה: תגישו הצעה בכתב, ואני מניח שהיא מקובלת על "אליאנס".

יוסף נעים: אנחנו מתנגדים להערתו של ידידי מר בני שטרום.

יוסף נעים: אנחנו בדרך כלל נותנים את הצמיגים ללא ויכוח, אבל יש מקרים שנהגים באים לצמיגיות ומחליפים את הצמיגים לצמיגים רחבים יותר.

יוסף נעים: מדובר בצמיגים די חדשים, אבל הם משומשים לכל דבר.

יוסף נעים: ייווצר מצב שיגיע היבואן ויאמר שאם לא אתן לו צמיגים בלי כסף, לא ייקח ממני את הצמיגים.

יוסף נעים: לדבר הזה אנחנו מתנגדים.

יוסף נעים: בדרך כלל אין לנו מה לעשות עם הצמיגים ואנחנו נותנים אותם, אבל יש מקרים שאוספים צמיגים מצמיגיות, מנקים ומסדרים אותם, ומייצאים אותם לחוץ-לארץ.

יוסף נעים: אין לנו בעיה שייצאו את הצמיגים לחוץ-לארץ, אבל הוא ידרוש ממני צמיגים בלי כסף, אני צריך לתת צמיג עבור שלושה-ארבעה שקלים, ואז ייווצר מצב שאני אהיה חייב לתת לו.

יוסף נעים: נכון להיום בשבעים אחוזים מכלי הרכב בישראל, היבואנים מוכרים את הצמיגים ישירות לחברות הליסינג.

יוסף נעים: כלומר, בשלושים אחוזים לנו כבר אין מה לעשות.

יוסף נעים: לפי משרד האוצר, בכל המוסכים ירדה העבודה בחמישים אחוזים בגלל הליסינג.

יוסף נעים: בשבעים אחוזים מכלי הרכב, שהם מיליון ו-700 אלף כלי רכב, הצמיגים נמכרים ישירות על-ידי היבואנים, שמכתיבים לנו.

יוסף נעים: אומרים לי שאם לא אחליף צמיג בעשרים שקלים, החברה הזאת לא תעבוד אתי, שאם לא אתקן פנצ'ר בעשרה שקלים, החברה הזאת לא תעבוד אתי.

יוסף נעים: כלומר, אנחנו שבויים בידיהם כי לנו אסור להביא צמיגים.

יוסף נעים: זאת אומרת, עכשיו הם גם רוצים להכניס אותנו למצב כזה שלא רק שאני אתן לו צמיגים ואעלה את המחיר.

יוסף נעים: האבסורד הגדול שקרה בשנת 1992, שהצמיגים לא נמצאים בפיקוח, הסירו את הפיקוח מהצמיגים כדי שלצרכן יהיה טוב, כדי שתהיה תחרות בין היבואנים, אבל גרמו למצב יותר גרוע כי מחיר הצמיגים עלה בעשרות ובמאות אחוזים.

יוסף נעים: מה שעשו בשנת 1992 היה טעות חמורה ולדעתי יש להחזיר את מחיר הצמיגים לפיקוח.

בני שטרום: זאת תהיה סחיטה, כי כרגע האחריות הפלילית חלה עלינו.

בני שטרום: אני מוכן להחליף כך שהאחריות תהיה עליהם ואני אחתום שאני לא אבקש.

יוסף נעים: בבקשה, מקבלים בשתי ידיים את הרעיון שאני אביא צמיגים לבד.

בני שטרום: אנחנו מבקשים בכל לשון של בקשה, זה עניין קריטי.

בני שטרום: אם אלך לאסוף ולא אקבל את הצמיגים, לא אוכל לעמוד בהתחייבות לה אני נדרש, ומוטלים כאן עונשים כבדים, תיכף נגיע לזה.

יוסף נעים: כאיגוד המוסכים, אנחנו מוכנים לקחת על עצמנו את כל איסוף הצמיגים ואני אומר זאת קבל עם ועדה, ובלבד שהכנסת תאפשר לנו ייבוא צמיגים ללא בדיקה של המכולה, כפי שקורה באירופה: אתקשר בטלפון, אזמין שני קונטיינרים של צמיגים.

יוסף נעים: יש טכניון, יש מכון תקנים, ואין צורך לבדוק עוד פעם צמיג שכבר עבר עשר בדיקות.

קריאה: אנחנו חושבים שצריך לשמור על הדדיות.

קריאה: אם הם אוספים ללא תמורה, אלה צריכים לתת ללא תמורה, ואם לאלה מותר לבקש תמורה, גם לאלה מותר לבקש תשלום.

קריאה: אי-אפשר שצד אחד יצטרך לאסוף בחינם והצד השני לא יהיה חייב.

קריאה: או להוריד את הכול מכולם, ואז יהיה שוק פתוח, שיריבו אלה עם אלה על המחיר, או אם זה ללא תמורה – והכוונה הייתה ללא תמורה, כדי שיאספו גם בפנצ'ריות רחוקות וגם מכל בתי העסק – זה יהיה ללא תמורה לכולם.

יוסף נעים: זה ללא תמורה לכולם, אלא שאני מוגבל ביבוא.

יוסף נעים: אם תפתח לי את היבוא, אני אאסוף את כל הצמיגים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא מתכוונים לפתור את כל הבעיות של הפנצ'ריות דרך הסעיף הזה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מוכנים לעזור לכם בתיקון חקיקה, אבל לא דרך הסעיף הזה.

יוסף נעים: מקובל ללא תמורה, ואנחנו ניתן ללא תמורה.

גאלב מג'אדלה: אם יש לכם בעיות ואתם רוצים שנטפל בהן, נשנה חוק או תקנות, אנחנו מוכנים, אבל לא דרך הסעיף הקטן הזה.

יוסף נעים: בסדר גמור.

יוסף נעים: ללא תמורה, מקובל.

אורי טל: נציג אדם טבע ודין ביקש שהממונה יפעל על-פי החוק, ונציג המשרד להגנת הסביבה הביע תרעומת על כך.

אורי טל: צריך להזכיר שהשר להגנת הסביבה, כשהוא רוצה לאשר תקנה, חייב להביא את זה בפני הכנסת ולקבל את התמיכה.

אורי טל: זה אומר בסך הכול שתהיה רמה מסוימת של פיקוח ושל בקרה, ואין כאן משהו נגד הממונה.

אורי טל: אם הממונה יחליט שהוא בעד צורה אחרת של סילוק, בא אדם טבע ודין, בתור מי שרוצה להקים מפעל מיחזור בישראל, ואומר שזה עשוי להתנגש עם החוק.

אורי טל: כמו שאמר נציג המשרד להגנת הסביבה, יש טכנולוגיות חדשות, אבל מישהו צריך לבקר את זה ולפקח על זה.

אורי טל: בצורה שזה כתוב אין שום בקרה ואין שום פיקוח, אלא הממונה יכול לעשות כל מה שבא לו לעשות וכלום לא מפריע לו.

קריאה: יש בתי-משפט בישראל.

אורי טל: למה צריך ללכת לבתי-משפט?

דב חנין: אני חושב שחשוב לשמור על הדדיות ושהיא תהיה ישימה לשני הצדדים.

דב חנין: לגבי פסקה (7), אני חושב שהניסוח הנוכחי יותר מדיי גורף.

דב חנין: אנחנו הרי מייצרים כאן חוק, אבל בעצם הממונה יוכל מחר בבוקר להחליט על דרכים אחרות לגמרי.

דב חנין: אנחנו נעשה עבודה, אבל הוא יחליט על משהו אחר שייראה לו.

דב חנין: אני חושב שאפשר להגיע לניסוח פשרה, האומר שלפחות כאשר הממונה מחליט על דרך אחרת, יעשה זאת באישור ועדת הפנים והגנת הסביבה של הכנסת.

דב חנין: כך לפחות יהיה איזשהו פיקוח פרלמנטארי, כי אחרת כל העבודה שאנחנו עושים בעניין הגדרת הדרכים תהיה לריק, כי הממונה יחליט שנראה לו משהו אחר ויעשה משהו אחר בלי שום פיקוח.

גאלב מג'אדלה: נשמע את נציג המשרד להגנת הסביבה ובינתיים היועץ המשפטי יתעמק בניסוח ויאמר לנו את דעתו.

אלעד עמיחי: הממונה לא יכול להחליט מה שהוא רוצה.

אלעד עמיחי: בחוק מוגדר לו מה גבולות חופש הפעולה שלו, זה הגדרת המיחזור.

אלעד עמיחי: הרי החוק מדבר על מיחזור צמיגים.

דב חנין: אנחנו מדברים על פסקה (7) שמנוסחת בצורה רחבה מאוד.

אלעד עמיחי: בתוך המיחזור, הוא יכול להחליט.

דב חנין: איפה זה כתוב?

דב חנין: זה לא כתוב.

דב חנין: כתוב "בדרך אחרת".

אלעד עמיחי: אני חושב שהחוק בניסוחו היום נותן גבולות חופש פעולה לממונה, ובתוך גבולות חופש הפעולה האלה הוא יכול להחליט.

אלעד עמיחי: אני חושב שתהיה טעות להגביל את הממונה בהחלטה על טכנולוגיות או על פיתוחים שונים ולגרום לו לפנות לוועדה על כל מפעל חדש או יזם חדש שמגיע לישראל.

אלעד עמיחי: הרי אז הוועדה תצטרך לקבל אצלה כל מיני יזמים מדי יום ביומו, בעוד שזה תפקיד המשרד להגנת הסביבה, לבדוק את הטכנולוגיות, לבחון אותן, לבחון את ההשלכות הסביבתיות שלהן, לעשות תסקיר השפעה על הסביבה וכולי.

אלעד עמיחי: אנחנו לא יכולים לעבוד במנוגד לחוק.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת חנין, אתה מטיל ספק?

דב חנין: לא, בהחלט לא.

דב חנין: אני רק אומר שאם הדברים שנציג המשרד אומר עכשיו היו כתובים בחוק, אם זה היה כתוב בפסקה (7) שתגדיר את הדברים, אבל כל הדברים האלה לא כתובים.

דב חנין: כתוב שכל מה שהחלטנו בכנסת, הממונה מחר בבוקר יכול להחליט על דבר אחר.

דב חנין: בפסקה (7) נכתב: "בדרך אחרת שאישר הממונה" – בלי אישור, בלי דיון.

עידו בן יצחק: פסקה (7) קובעת: "בדרך אחרת שאישר הממונה בכתב לעניין מסוים ובדרך כלל; רשימת אישורים שנתן הממונה תהיה פתוחה לעיון הציבור באתר האינטרנט של המשרד להגנת הסביבה".

מגלי והבה: אכן, צריך לפרט מה הם הדברים, או לכתוב "על-פי רוח החוק".

יעקב מרגי: אולי צריך להוסיף "בהתאם למטרות החוק".

יעקב מרגי: זה נותן תשובה להכנסת טכנולוגיות חדשות.

ירון סילבר: לעניין ההדדיות באי-התשלום, אני רוצה להציג עוד טיעון אחד ולומר מדוע זה חשוב.

ירון סילבר: פרט לכך שזה עלול לסכל עלות נוספת, המיחזור, כפי שחזרנו ואמרנו, הוא לא כלכלי ונדרשות השקעות רבות כדי לאפשר לו להתרחש.

ירון סילבר: אם תוטל עלות נוספת על אלה הנושאים בעול המיחזור לקנות את הצמיגים מהצמיגיות או מכל גורם אחר כדי שיוכלו למחזר, זה עלול להקשות עליהם מאוד לעשות זאת ולפגוע בסופו של דבר בכיסו של הצרכן.

ירון סילבר: המטרה שלנו לעשות את ההליך הזה יעיל וזול ככל הניתן, ולכן חשוב מאוד לשמור על כך שאנחנו האחראים על החוק לא נידרש לשלם עבור הצמיגים כדי לקחת אותם למיחזור.

ירון סילבר: הצענו עוד הצעה שמשום מה לא עלתה כאן ואני מבקש להציג אותה.

ירון סילבר: בסעיף 7(א) נאמר: "בעל בית עסק יפנה צמיגים משומשים מבית העסק באחת מהדרכים הבאות".

ירון סילבר: אנחנו מציעים שיהיה כתוב: "בעל בית עסק יפנה צמיגים משומשים מבית העסק", נקודה.

ירון סילבר: "פינוי הצמיגים ייעשה באחת מן הדרכים הבאות".

ירון סילבר: זה אמנם ניואנס של ניקוד, אבל שיהיה ברור שיש חובה על הצמיגיות של פינוי הצמיגים מבית העסק, זה חשוב בפני עצמו, ורק לאחר מכן פירוט של הדרכים שהחוק מאפשר לפנות, כאלה שייחשבו כפינוי.

גאלב מג'אדלה: אני צריך לבקש מהצמיגיות שיבואו עם רואה החשבון שלהן ועם עורך-הדין שלהן, כדי שילמדו לעומק את ההצעה שלך.

ירון סילבר: אם הכוונה להטיל נטל שווה על כל שחקן בשוק הצמיגים, הצמיגיות ללא ספק הן שחקן חשוב.

ירון סילבר: אנחנו לא מטילים עליהן נטל כלכלי, הן לא ממחזרות, אבל תהיה להן חובת פינוי של הצמיגים.

ירון סילבר: חשוב גם להסביר שחובת הפינוי קיימת היום לפי רישיונות העסק של הצמיגיות, כך שלא מטילים כאן חובה חדשה עליהן.

לינור אריאלי: אני חושבת שאפשר לפתור את הבעיה של פסקה (7) עם הוספת משפט, שאני לא רואה סיבה שהמשרד להגנת הסביבה יתנגד לו ומצד שני אנחנו נהיה רגועים.

לינור אריאלי: אפשר לומר: "בדרך אחרת שאישר הממונה בכתב, ובלבד שתעלה בקנה אחד עם הגדרת 'מיחזור' בסעיף 1 לחוק ועם סעיף 4 לחוק".

לינור אריאלי: זאת אומרת, בכל מקרה לא תהיה טכנולוגיה אחרת שלא עולה ממה שמוגדר היום כ"מיחזור" ולא ניסוג אחורה למצב שבו הממונה יכול לאשר הטמנה של צמיגים לאחר שכבר הדבר נאסר על-פי סעיף 4.

ירון סילבר: הייתי מציע משהו אחר.

ירון סילבר: אני מציע לומר: "בהתאם למטרות החוק בסעיף 1".

לינור אריאלי: ובהתאם לסעיף 4.

גאלב מג'אדלה: אם נאמר "בהתאם למטרות החוק" – זה יגביל את הממונה, כי הממונה יצטרך לחזור לחוק.

לינור אריאלי: הוא יצטרך לחזור לחוק, ואז יחזור לסעיף 1, סעיף המטרה, הקובע "להסדיר סילוק ומיחזור של צמיגים באופן שיבטיח את הגנת הסביבה".

לינור אריאלי: זה לא אומר שהוא לא יכול במקרים מסוימים לאשר הטמנה של צמיגים גם לאחר השנה החמישית.

לינור אריאלי: אם נגיע לכך, יהיו לנו ויכוחים.

גאלב מג'אדלה: המשרד להגנת הסביבה רוצה תמיד להיות מאה אחוז, זה התפקיד שלו.

גאלב מג'אדלה: את מטילה ספק באופן שימלא את תפקידו?

לינור אריאלי: אני לא מטילה ספק, אבל אני אומרת שיש חוק, והחוק הוא שמגדיר את הגבולות בהם הממונה יכול לפעול.

גאלב מג'אדלה: לא נהיה קתולים יותר מהאפיפיור.

גאלב מג'אדלה: אני לא מאמין שהמשרד להגנת הסביבה, שיש לו עניין במיחזור, יפעל כך.

לינור אריאלי: מדוע צריך סעיף שמאפשר כזה מרחב פעולה?

גאלב מג'אדלה: צריך לתת סמכות לממונה.

גאלב מג'אדלה: כדי שהחוק יתבצע, צריך לתת סמכות לאדם.

לינור אריאלי: הגמישות מתבצעת.

קריאה: יש לנו את הוועדה שתפקח, אתם פה.

קריאה: למה לתת לו את כל הסמכויות?

אלעד עמיחי: אם עושים תיקון ברוח זאת, ואין לנו התנגדות, צריך להפנות למטרות החוק.

אלעד עמיחי: אני חושב שהניסוח של המטרות כולל בתוכו את כל המרכיבים הרלוונטיים, כולל צמצום הטמנה של צמיגים באתרי סילוק פסולת.

גאלב מג'אדלה: נכתוב "בהתאם למטרות החוק".

אלעד עמיחי: חייבים להזכיר שיש גם אפשרויות אחרות, דרכים אחרות לבקר את שיקול הדעת וסבירות ההחלטה של הרשות המבצעת, במקרה זה הממונה.

גאלב מג'אדלה: פסקה (7) תאמר: "בהתאם למטרות החוק".

גאלב מג'אדלה: אני מבקש שתביא את התיקון ותעדכן את הגורמים השונים.

עידו בן יצחק: לעניין התמורה והתשלום - -

גאלב מג'אדלה: אנחנו בעד הדדיות.

עידו בן יצחק: - - נוסיף סעיף קטן שייקבע, על-פי הצעת עו"ד פדרסן: "בית עסק יעביר ליצרן או ליבואן או לגורם מטעמם צמיגים משומשים כאמור בסעיף קטן (א) ללא תמורה וללא תשלום".

גאלב מג'אדלה: מי בעד הסעיף כולו עם התיקונים?

גאלב מג'אדלה: מי נגד?

גאלב מג'אדלה: מי נמנע?

גאלב מג'אדלה: סעיף 7 עם התוספות והתיקונים – אושר פה אחד ללא מתנגדים וללא נמנעים.

גאלב מג'אדלה: סעיף 7 מאושר פה אחד, ללא מתנגדים וללא נמנעים, עם התוספות והתיקונים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: הישיבה נעולה.

גאלב מג'אדלה: תודה לכל אלה שנטלו חלק בישיבה.