ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 56, 2006-11-14 00:00

גאלב מג'אדלה: בוקר טוב לכולם.

גאלב מג'אדלה: על פי בקשת חבר כנסת בניזרי ולפי בקשת המליאה, אנחנו דנים היום בהצעה לסדר: התנהגות המשטרה בפרשת הכאת הרב מאיר יונה בידי צעירים.

גאלב מג'אדלה: נמצאים כאן אלי כהן, קצין חקירות מרחב ציון, שלמה הומינר מח' כספים עיריית ירושלים ועו"ד ענת צימרמן.

גאלב מג'אדלה: איפה סוהילה אבו גוש?

ענת צימרמן: היא לא נמצאת, אנחנו כאן על דעתה.

גאלב מג'אדלה: התחלנו בראש העיר, ירדנו למנכ"ל, למשנה של המנכ"ל, לממונה על החינוך הערבי, למי שאחראי על הכספים.

גאלב מג'אדלה: אני אשקול עוד מעט אם לקיים את הדיון.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רואים בעין לא טובה, בלשון המעטה, את כל מה שקורה אצלכם.

גאלב מג'אדלה: יש לנו ניסיון לא טוב עם כמה ערים כמו ירושלים, עכו.

גאלב מג'אדלה: אתם כנראה תביאו אותנו למצב שנצטרך להוציא צו הבאה לראש העיר ולמנכ"ל.

גאלב מג'אדלה: נמצאים פה אלי בירן ומיכל בירן, הרב מאיר יונה, תהילה יונה, רפיק אבו פול, יחזקאל גבאי.

גאלב מג'אדלה: ברוכים הבאים.

גאלב מג'אדלה: נדרשנו לעניין הזה בעקבות הצעה לסדר שהגיש חבר הכנסת בניזרי בנושא הכאת הרב יונה.

גאלב מג'אדלה: לאחר דיון במליאה יש אפשרות להסיר את הנושא מסדר היום או להעבירו לדיון בוועדה.

גאלב מג'אדלה: השר לשעבר, חבר הכנסת בניזרי, ביקש להעביר את זה לוועדת הפנים והסביבה ואני, כמובן, קיבלתי את זה.

גאלב מג'אדלה: המליאה אישרה את זה ואנחנו היום נדרשים לדיון הזה.

גאלב מג'אדלה: קיבלנו גם מכתבים מסביב שיש ספחים לכל העניין.

גאלב מג'אדלה: כתוצאה מכל העניין קרו דברים בהמשך.

גאלב מג'אדלה: לכן זימנו גם גורמים נוספים שפנו אלינו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לעשות הכל כדי שהנושא, שאנחנו דנים בו היום, יבוא על טיפולו ועל תיקונו ונחזור ליום לפני כל מה שקרה.

גאלב מג'אדלה: זאת השאיפה שלנו.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת בניזרי, המציע, הצג את הנושא בבקשה.

משה בניזרי: תודה רבה אדוני היושב ראש, רבותיי.

משה בניזרי: לפני כחודשיים וחצי קיבלתי טלפון מבני משפחת יונה, שהרב נמצא בבית חולים ושני שוטרים שומרים עליו עם נשק ב"שלוף".

משה בניזרי: למה?

משה בניזרי: כי לטענת המשטרה, אז, הרב עשה מעשים שלא יעשו.

משה בניזרי: הובהר לי מצד המשפחה שהרב במצב קשה.

משה בניזרי: רצתי מייד לבית החולים ואכן ראיתי את הרב לפני כניסתו לניתוח.

משה בניזרי: הוא עבר ניתוח, שברים בכל גופו, בעיקר באגן.

משה בניזרי: התוצאות לפניכם.

משה בניזרי: הוא לא מסוגל ללכת, הוא הולך רק על קביים, בקושי מדדה ואסור לו לדרוך על רגל אחת.

משה בניזרי: עכשיו הוא על כסא גלגלים ובשלב זה, בינתיים, זאת נכות לכל החיים.

משה בניזרי: כשביררתי את הנושא התברר שבשכונת מעלות דפנה רוססו כתובות גרפיטי: "ערבים החוצה".

משה בניזרי: כמובן שכולנו נגד ומגנים את התופעה הזאת.

משה בניזרי: אנחנו, בוודאי, אין לנו שום דעה חיובית על דברים מהסוג הזה.

משה בניזרי: התברר שבאותו בוקר הרב יצא, הוא יוכל להביא את הגרסה שלו, היו שם שני חבר'ה צעירים, שבתחילה לא ידענו מי הם.

משה בניזרי: הם תפסו את הרב וחבטו בו.

משה בניזרי: הביאו אלות בייסבול וחבטו בו בכל גופו.

משה בניזרי: אחרי שהם היכו ובעטו בו, הם לקחו קופסה של תרסיס צבע וריססו לו את הפנים שלו מכל הכיוונים.

משה בניזרי: יש כאן תמונות אם תרצו לראות.

משה בניזרי: אחרי שהוא הוכה והיה חבול בכל גופו, הוזמנו ניידת משטרה ואמבולנס.

משה בניזרי: כשהגיעה המשטרה אפילו לא זיהו במי מדובר.

גאלב מג'אדלה: מי הזמין את המשטרה ואת האמבולנס?

משה בניזרי: אני לא יודע מי הזמין את המשטרה והאמבולנס, צריך לבדוק את זה.

משה בניזרי: הרב היה שרוע - דרך אגב, הוא היה בדרכו לבית הכנסת ולמקווה באותו זמן.

משה בניזרי: אחרי שהוא הוכה בצורה זוועתית ביותר, באה שוטרת, קצינה בדרגת סגן ניצב, עם שני "פלאפלים" משטרתיים - התייחסו אליו כל כך בבוז עד שהיא אפילו לא התכופפה לראות אם הוא חי או מת, הוא בן אדם בכל אופן, ועם הרגל שלה היא בעטה לו בפנים כדי לראות אם הוא נושם או חי.

משה בניזרי: כשלקחו אותו לבית חולים, אותם מתלוננים – כאן אני לא יכול לדייק כי לא הייתי שם – הם צעקו: "תפסנו את הדוס, תפסנו את הדוס".

משה בניזרי: לקחו אותו לבית חולים עם שני שומרים עם נשק שלוף עד שאחד המנהלים אמר: "תגידו, השתגעתם?

משה בניזרי: תראו את מצבו של הבן אדם".

משה בניזרי: באותו רגע מייד פניתי למשטרה כדי שתתחיל לחקור את העניין, כי לדעתי היה פה ניסיון לרצח.

משה בניזרי: הרב הוכה בכל גופו.

משה בניזרי: זה אדם לא בגילי אלא בגיל 60 פלוס.

משה בניזרי: פניתי למשטרה והבהרתי להם שהרב הותקף ולא תקף.

משה בניזרי: אז התחילה התמונה להשתנות.

משה בניזרי: היה לי קשר עם עדי מאיר ולאחר מכן עם שאר הקצינים וביקשתי שתהיה חקירה הוגנת כי לדעתי יש פה מעשה שלא ייעשה.

משה בניזרי: גם אם נניח ונצא מנקודת הנחה שהרב הוא זה שכתב את כתובות הגרפיטי, תפסתם אותו?

משה בניזרי: תזמינו את המשטרה.

משה בניזרי: אף אחד לא יכול לקחת את החוק לידיו במדינת ישראל.

משה בניזרי: בהתחלה לא ידענו במי המדובר, לא ידענו מי החשודים ולא ידענו את שמותיהם.

משה בניזרי: אחרי שלחצתי על המשטרה שתתחיל לחקור את הנושא, הם באו לבית החולים, לקחו עדות מהרב, מהמשטרה.

משה בניזרי: עקבתי אחר החקירה כי ראיתי שמשהו פה מתנהל בעצלתיים.

משה בניזרי: כשראיתי שהעסק לא זז וחולפים להם כמה שבועות ואין עדיין סגירת תיק, פניתי בהצעת לסדר למליאה.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע במה היתה עסוקה המשטרה בחודשיים האחרונים?

גאלב מג'אדלה: במצעד שכולנו - - -

משה בניזרי: ברוך השם, למשטרת ישראל שוטרים רבים.

גאלב מג'אדלה: היה לכם חלק בעניין של להעסיק אותם.

משה בניזרי: מי שהעסיק את המשטרה זה מי שגרם למצעד הזה, לא אלה שהתנגדו לו.

משה בניזרי: זה נושא נוסף, נרצה נעשה דיון נוסף.

גאלב מג'אדלה: אפילו כבוד הרב מחייך.

משה בניזרי: אני שמח שהוא מחייך כי הרבה זמן לא ראיתי אותו מחייך.

משה בניזרי: כל מה שביקשנו במליאת הכנסת, זה לדעת איפה עומד התיק.

משה בניזרי: האדם הותקף בצורה נוראית ויש לו נכות לכל החיים.

משה בניזרי: מישהו צריך הרי לשאת באחריות.

משה בניזרי: לכן פניתי בהצעה לסדר והשר אמר שהנושא בבדיקה.

משה בניזרי: השר המשיב היה השר המקשר ולא השר לביטחון פנים ולא קיבלנו תשובות ברורות.

משה בניזרי: נאמר לנו שעדיין לא ידוע מי התוקפים.

משה בניזרי: ישנה טענה אחת שאני לא מצליח להבין.

משה בניזרי: אמרו, או שהבחורים אמרו, שהוא נפל.

משה בניזרי: בואו נבין מה זה נפל.

משה בניזרי: הבן אדם נפל על הפנים.

משה בניזרי: הרי יש צילומים.

משה בניזרי: דאגתי שיצלמו אותו מכל הכיוונים, גם צלם משטרתי וגם המשפחה.

משה בניזרי: אם הוא באמת נפל, כיצד יש עליו סימנים בגב, בכל הצדדים?

משה בניזרי: הנפילה שלו היתה בסיבובים?

משה בניזרי: אתה תראה חבלות בכל הכיוונים בגוף שלו.

משה בניזרי: נניח שהוא החזיק ביד שלו קופסת צבע, הקופסה הזאת התפוצצה והצבע התפשט על כל הפנים מכל הכיוונים ונכנס לכל החורים ולכל הסדרים, מכל כיוון?

משה בניזרי: אני כבר מתחיל להאמין באבולוציה בקטע הזה, שבתהליך של מוטציות אקראיות – רק שם האבולוציה מדברת על מיליארדים של שנים – פה, בשניה אחת, התפוצץ המיכל ומכל הכיוונים.

משה בניזרי: לשוטרים לקח שעות לנקות את הצבע עם המשפחה ועדיין נשארו הצבעים עם הרושם שלהם.

משה בניזרי: לכן התשובות של המשטרה, מהרגע הראשון, היו תמוהות בעיני ולא ברורות.

משה בניזרי: אני רוצה להעיר עוד הערה אחת.

משה בניזרי: יושבים פה מר גבאי ואחרים.

משה בניזרי: אין לי שום עניין, חס ושלום, נגד מכללת עתיד בירן.

משה בניזרי: להפך, ישבתי איתך ואמרתי לך שצריכים לפעול ולעשות הכל על מנת שאותם אנשים שלומדים במכללה יוכלו לקבל את הלימודים שלהם.

משה בניזרי: אני רק חושב שזה לא מספיק חכם, ואני לא יודע אם זה חוקי – עוד מעט נשמע את התייחסות העירייה אם עצם הלימודים באותו מקום הם חוקיים.

משה בניזרי: אני מסופק מאוד, וזאת בשל סיווג המכללה שלכם.

משה בניזרי: לבוא למקום שרוב התושבים שהם חרדים, עם פעילות אחר הצהריים, זה כמו שאני אביא עכשיו מתנחלים לתוך שכונות ערביות.

משה בניזרי: אני חושב שזה עלול לגרום לתסיסה וכדומה.

משה בניזרי: בבוקר, בשעות היום יש שם בית ספר.

משה בניזרי: הוא לא לרוחם של התושבים בשל אופיו החילוני, אבל זאת מציאות שקיימת שם.

גאלב מג'אדלה: איזו שכונה זאת?

משה בניזרי: מעלות דפנה.

גאלב מג'אדלה: זאת שכונה של חרדים?

משה בניזרי: כן, כמעט 100% חרדים.

משה בניזרי: אבל אף אחד לא בא עכשיו לריב על בית הספר רנה קסין.

משה בניזרי: הם קיימים שם, זה לא הדיון עכשיו.

משה בניזרי: אנחנו מדברים על הפעילות של אחר הצהריים.

משה בניזרי: אני מוכן שנעשה פה דיון או שנלך יחד לראש העיר או למי שאתה רוצה, שידאג להם למקום.

משה בניזרי: כלומר, אם מבחינה חוקית הם עומדים בקריטריונים של עיריית ירושלים, שימצאו להם מקום.

משה בניזרי: אני חושב שלכל אזרח במדינת ישראל, יהודי או ערבי, מגיע לו את הפעילות שלו.

משה בניזרי: אדרבא, אני חושב שזה אינטרס של מדינת ישראל.

משה בניזרי: אבל מפה ועד נטילת החוק לידיים, לבוא ולפגוע בבן אדם בצורה אכזרית ונוראית.

משה בניזרי: אני אומר לך, אני לקחתי את זה באופן אישי, כשראיתי את הבן אדם.

משה בניזרי: ראיתי גם את ההיזק הכלכלי, מבחינתו.

משה בניזרי: הוא הפסיק ללמד, הפסיק לעבוד, הפסיק הכל.

משה בניזרי: נכות לכל החיים שלו.

משה בניזרי: הוא מטופל כל יום על ידי - - -

גאלב מג'אדלה: אתה קבעת כבר נכות?

גאלב מג'אדלה: יש תהליך של טיפול רפואי.

משה בניזרי: הייתי שר העבודה ואחראי על הביטוח הלאומי, אני קצת מבין בזה.

גאלב מג'אדלה: חלילה וחס, אנחנו רוצים אותו בריא.

מאיר יונה: יש לי אישור מהרופא ששנה לא אוכל לדרוך על הרגל.

משה בניזרי: לכן, אני מבקש מעיריית ירושלים שהם ידעו שאנחנו רוצים לפעול יחד להמשך פעילות המכללה במקום אחר.

משה בניזרי: צריך לגלות פה את הרגישות לתושבי השכונה ולצביון של השכונה.

משה בניזרי: אני רוצה לשמוע תשובות ברורות מהמשטרה, היכן הדברים עומדים.

משה בניזרי: שוב, זה לא עניין אישי ואני חלילה לא רוצה לפגוע במישהו, אנחנו רק רוצים להבהיר את הנקודה.

גאלב מג'אדלה: כבוד הרב, בבקשה.

גאלב מג'אדלה: שמענו באריכות מכבוד חבר הכנסת בניזרי.

מאיר יונה: אני מבין שזאת האמא של הבחור.

מאיר יונה: אם היא זוכרת אותי, יום לפני כן קידשתי בחתונה באולם היהלום שבכתר.

מאיר יונה: היו שם עשרות ילדים.

מאיר יונה: דיברתי איתך והתחננתי אליך ואמרתי שזה לא מתאים פה.

מאיר יונה: אני לא מתנגד, באים אנשים לקופת חולים משיח' ג'ארח, אין לי עניין איתם.

מאיר יונה: זה לא מתאים, יש עלי לחץ, אני רב של השכונה.

מאיר יונה: הערבי שהיה איתך אמר לי: "אנחנו נבטל את זה ובשבוע הבא נלך".

מאיר יונה: ואת בכבודך צעקת: "לא, בשום פנים ואופן, זה יישאר פה".

מאיר יונה: את התעקשת.

מאיר יונה: אמרתי לך שזה לא מתאים.

מאיר יונה: זה שהיה איתך אמר: "לא ידענו עשינו טעות, לא ידענו שתהיה התנגדות כל כך חזקה לעניין הזה.

מאיר יונה: " את בכבודתך אמרת: "מי שם אותך סמכות לומר דברים כאלה".

23570: אני מתנצלת על התוצאה המרה.

23570: אני רק רוצה להתנצל על התוצאה.

23570: אני מאחלת לך החלמה מהירה.

גאלב מג'אדלה: תקבלי זכות דיבור.

גאלב מג'אדלה: אם אתם כתבתם והתלוננתם ואתם צד בעניין ואתם הוזמנתם, אז תהיה לך זכות דיבור.

23570: רציתי רק לאחל לו החלמה.

מאיר יונה: אני בן 62, שום תיק לא היה לי במשטרה.

מאיר יונה: אני לא מכיר משטרה.

מאיר יונה: ברוך השם אני עוסק בפעילות ציבורית, בפעילות של חסד.

מאיר יונה: יש לי גם ידידים בשער שכם, שמהם אני קונה דברים ומחלק.

מאיר יונה: אין לי שום דבר.

מאיר יונה: יש לי טענה חזקה מאוד נגד המשטרה.

מאיר יונה: היא ממש עשתה פה דברים שלא יעשו.

מאיר יונה: בזמן ששכבתי על הרצפה עם כאבים, היו שם שתי ניידות, הם לחצו להם יד וטפחו להם על הכתף, לאותך שצעקו: "תפסנו את הדוס".

מאיר יונה: במקום שיגערו בהם הם לחצו להם על הכתף.

מאיר יונה: דבר שני.

מאיר יונה: היתה קצינה עם קוקו בחוץ וכובע בארט.

מאיר יונה: הראש שלי היה כפוף, עם הרגל שלה היא ניסתה לראות אם אני חי, מת, אני בן אדם, נושם.

מאיר יונה: היו לה שני "פלאפלים".

מאיר יונה: עם הרגל שלה היא הרימה את הראש בשביל לראות מה המצב איתי.

גאלב מג'אדלה: תן לי להבין.

גאלב מג'אדלה: קצינה שהגיעה לשם, ברגל שלה ניסתה לבדוק אותך?

מאיר יונה: לא לבדוק את הגוף, את הראש שלי.

גאלב מג'אדלה: הרגל שלה נגעה לך בראש?

מאיר יונה: הרגל שלה סובבה לי את הפנים כדי לראות מה מצבי.

משה בניזרי: היא פחדה לגעת בו, בר-מינן, שמא תידבק.

יונה מאיר: אולי אני הייתי נראה כמו שד, אחרי כל הריסוס הזה האיום ונורא.

יונה מאיר: כל האוזניים שלי היו מלאים.

יונה מאיר: באמת שהייתי נראה מפחיד.

יונה מאיר: גם בבית חולים פחדו לטפל בי איך שנראיתי מלאך שחור.

יונה מאיר: אבל הם צעקו שזה דוס.

יונה מאיר: יש עדים וגם הם העידו במשטרה ומצולם שהיה בידם המקל של הבייסבול, איך שהם מחביאים אותו באוטו.

יונה מאיר: כך שהם שהם היו מוכנים למשהו.

יונה מאיר: דבר שני, העליב אותי מאוד, היו שני שוטרים כחולים, חוץ מהאקדח היו להם רובים והם עמדו ליד המיטה.

יונה מאיר: רציתי לשמח את אשתי ושאלתי אותם: "אתם באתם לכבודי?

יונה מאיר: " הם אמרו: "כן, כן, אנחנו נראה לה מה זה, בטח לכבודך אנחנו באנו".

יונה מאיר: זה היה גם כן מעליב מאוד.

יונה מאיר: עדים שבאו להעיד, מי שלא בא עד פעם שלישית, הם לא קיבלו אותו.

יונה מאיר: יש לי אחד קוראים לו יעקב עובדיה הוא בא לחקירה ואמר שהוא רוצה להעיד בקשר למה שקרה ברנה קסין.

יונה מאיר: "נו, תגיד מה שיש לך להגיד".

יונה מאיר: הוא אמר לו: "למה את כולם אתה מכניס לחדר ואותי אתה שואל ליד כולם?

יונה מאיר: " הוא הכניס אותו לחדר ואמר לו כמה מילים.

יונה מאיר: "לא, לא, זה לא קביל בבית משפט".

יונה מאיר: רק בפעם השלישית קיבלו אותו להעיד.

יונה מאיר: יש עדה בשם גלית פז שבליל האירוע התקשרה למשטרה ואמרה שהיא שומעת צעקות: "אנחנו נהרוג אותך" ומישהו צועק "הצילו".

יונה מאיר: התחננתי אליהם אמרתי: "אתם אחים שלי, תפסתם אותי, קחו אותי למשטרה, אל תרביצו לי ".

יונה מאיר: בכיתי אליהם.

יונה מאיר: לאחד כמעט נישקתי את הרגל.

יונה מאיר: אמרתי להם: "אתם אחים שלי, נשמה שלי, תפסתם אותי, תיקחו אותי למשטרה, תעזבו אותי".

יונה מאיר: אבל הם המשיכו להכות בי.

יונה מאיר: באותו ליל אירוע הם התקשר למשטרה, וזה הוקלט.

יונה מאיר: גלית פז אמרה שהיא תבוא להעיד אבל למחרת יש לה טיול ליומיים.

יונה מאיר: כשהיא באה ביום השלישי לא רצו בשום אופן לקבל את העדות שלה.

יונה מאיר: "למה באת אחרי יומיים?".

יונה מאיר: היא אמרה: "בחמש בבוקר, בליל האירוע, כשהתקשרתי אמרתי לכם שאני לא יכולה לבוא כי יש לי טיול".

יונה מאיר: גם אותה קיבלו רק בפעם השלישית רק אחרי שבניזרי ונציב גבאי התערבו, ואז קיבלו אותה לעדות.

יונה מאיר: יש אחד גם בשם זיינר, רק בפעם השניה קיבלו אותו.

יונה מאיר: בפעם הראשונה לא רצו.

יונה מאיר: "לא קביל, לא קביל".

יונה מאיר: הוא אמר: "אני ראיתי את המקל של הבייסבול".

יונה מאיר: אמרו לו: "אתה ראית, אבל מי אמר שהכו.

יונה מאיר: אולי היה להם סתם?".

יונה מאיר: הוא אמר: "אני שמעתי שזה דו שיח בין שניים".

יונה מאיר: יש לי את הפלאפון שלהם ואפשר להתקשר אליהם.

יונה מאיר: אני לא מרוצה מהתנהגות המשטרה.

יונה מאיר: עוד דבר.

יונה מאיר: אני אולי לא עשיתי בסדר, ואני מתחרט, אני מצטער על זה שקשקשתי.

יונה מאיר: זאת לא דרכי, אבל צריך להבין שזה היה לחץ של ציבור.

יונה מאיר: כל יום באו אלי ואמרו: "הרב יונה, מה אתה עושה?

יונה מאיר: " אז במקרה עשיתי מה שעשיתי.

יונה מאיר: אבל אני חס ושלום אין לי שום עניין נגד ערבים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה כבוד הרב.

גאלב מג'אדלה: תרשה לי לשאול אותך שאלה.

גאלב מג'אדלה: אני עכשיו מבין שלא עמדת בלחץ הציבורי בשכונה, שלא רצו את מכללת בירן.

גאלב מג'אדלה: אז היה מן הדין ומן הטעם - כבוד הרב אני צריך להגיד לך את זה?

גאלב מג'אדלה: לבוא למכללת בירן, לבוא לעירייה.

מאיר יונה: דיברתי עם הגברת הזאת, התחננתי אליה.

מאיר יונה: באתי מחתונה, התחננתי אליה.

מאיר יונה: עכשיו היא מכחישה אבל היו שם עשרות ילדים עם משטרה.

מאיר יונה: אמרתי לה: "גברתי, זה לא מתאים".

משה בניזרי: אני מעיד שהוא דיבר איתי שבוע לפני כן כדי שאני אפנה לעירייה.

מאיר יונה: כל יום פניתי.

מאיר יונה: פניתי גם לשמחיוב.

גאלב מג'אדלה: לכבוד הרב של השכונה יש איזושהי מעמד ציבורי.

גאלב מג'אדלה: העירייה לא חילונית ואנטי דתית, היא עירייה חרדית.

גאלב מג'אדלה: יכולת לבוא, בכבוד הראוי, לאיש הבכיר ביותר בעירייה ולומר חברים יקרים, אנחנו לא נגד חיים משותפים אבל מכללה של תלמידים ערבים זה מרשם להתחככות.

גאלב מג'אדלה: עדיף לא להיות צודק ולא להיות חכם, ושהמכללה הזאת, שמגישה שירות והשכלה לטובת האזרחים ויכול להיות שהיא תורמת לחברה.

גאלב מג'אדלה: עובדה שאנשים שם לומדים, תעבירו אותם לשכונה שבה הם ייראו הרבה יותר טוב.

גאלב מג'אדלה: למרות שאני, בעיקרון, בתפיסה שלי, אני לא מסכים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו צריכים ללמוד לחיות חרדים, ערבים, מוסלמים ונוצרים ולכבד אחד את השני.

גאלב מג'אדלה: אפשר לחיות יחד מבלי לפגוע ברגשות.

גאלב מג'אדלה: להיפך, על אחת כמה וכמה, הדת שלי מכבדת את שתי הדתות שקדמו לה.

גאלב מג'אדלה: לכן יכולת למנוע את כל העניין הזה.

גאלב מג'אדלה: עיריית ירושלים לא תקשיב ותטה אוזן לכבוד הרב שיכול להתפתח לא לטובה?

מאיר יונה: עובדה שחודשיים זה לא חוקי.

מאיר יונה: כנראה שלמשפחת בירן יש יד גם במשטרה, אני מצטער להגיד את זה, וגם בעירייה.

מאיר יונה: עובדה שחבר כנסת יצחקי בירר וזה כבר נמצא בתלונה אצל מבקר העירייה.

מאיר יונה: הם אומרים שזה לא חוקי ובכל זאת העירייה מגלה פה אזלת יד ולא עושה שום דבר.

מאיר יונה: נציג העירייה יגיד לך.

מאיר יונה: הוא שאל אותי אם זה ממשיך להתקיים.

מאיר יונה: אתמול הלכתי וזה עוד מתקיים.

מאיר יונה: זה לא חוקי ואסור להם להשכיר.

מאיר יונה: כנראה שלמשפחת בירן יש יד חזקה בעירייה ובמשטרה.

מאיר יונה: גם יש לי אחד שעובד בתל אביב, ליכטר, המזכירה שלו, חסמו אותה שם.

מאיר יונה: לא עזר.

מאיר יונה: דיברתי איתה.

גאלב מג'אדלה: אני מבין מכבוד הרב שפנית לעירייה וביקשת והתרעת?

מאיר יונה: כן, זה לא מהיום.

מאיר יונה: זה מי"ג אלול, כבר חודשיים וחצי הדיון.

מאיר יונה: זה לא חוקי, וזה נגד, ואנשים מתמרמרים.

מאיר יונה: אתמול עוד היו שם עשרות ומאות.

מאיר יונה: אז אתה מדבר איתי על לפנות לעירייה?

מאיר יונה: הנה נמצא כאן נציג של העירייה.

מאיר יונה: אם הוא יגיד שזה חוקי, אז זה דבר אחר.

מאיר יונה: בכל זאת הם ממשיכים.

מאיר יונה: זאת אומרת שיש להם יד בעירייה שמצפצפים על העירייה או שמצפצפים על המדינה.

גאלב מג'אדלה: נשמע את המשטרה, לגבי מה שקרה בתקרית, ואחרי זה את העירייה.

30083: אני מתייחס לעובדות האירוע, כמו שאנחנו הצלחנו לאסוף אותן.

30083: ראשית, כמו שהרב בעצמו אמר פה, היה שם מאבק שנמשך תקופה מסוימת על כך שערבים נכנסים למבנה.

30083: על רקע הזה נכתבו כתובות על המבנה והיו איומים לפגוע במבנה בצורה יותר קשה.

משה בניזרי: יש לכם תלונות על האיומים?

30083: אני אפרוס את העובדות כפי שיש לנו בתיק החקירה.

30083: איפה שהעדויות מתפצלות, אני אציין את זה.

משה בניזרי: לפני התקיפה היו תלונות במשטרה על איומים?

30083: מהעדויות של האנשים שבמקום היו אירועים שקדמו לאירוע התקיפה ובעלי המכללה הציבו שני שומרים.

30083: ביום התקיפה, הבנו שהרב הגיע לשם וכנראה כן ריסס איזשהן כתובות, הוא בעצמו מאשר פה, בעצם, שהוא כתב כתובות בסגנון: "ערבים החוצה".

מאיר יונה: לא כתבתי "מוות לערבים".

מאיר יונה: כתבתי רק "ערבים החוצה" פעם אחת.

30083: אני הולך לפי מה שיש הסכמה לגביו.

30083: כאן מתפצלות הגרסאות בין הצדדים.

30083: הרב טוען שהוא הוכה על ידם, הם טוענים שהחבלות שנגרמו לו הן תוצאה של נפילה ומאבק איתם.

30083: אגב, מי שהזמין את המשטרה היו שני השומרים.

30083: המשטרה הגיעה למקום ובשלב הראשון ליוותה את החשוד לבית החולים, כמו שמקובל בכל אירוע בשלבים הראשונים שלו.

30083: החשוד הובא על ידי שוטרים בשלב ראשון, עד שהוחלט על ידי קצין החקירות להסיר מעליו את הליווי ולהמשיך את הטיפול הרפואי שלו.

30083: עוד באותו היום האירוע טופל על ידי המשטרה.

משה בניזרי: למה שמו לו ליווי בבית החולים?

30083: מאחר והאירוע היה בראשיתו, באותו שלב הוא היה חשוד.

30083: באותו שלב היו טענות נגדו.

30083: הטענות האלה נבדקו.

30083: נלקחה מהרב עדות.

30083: עוד באותו ערב נעצרו שני חשודים.

30083: חשוד אחד נעצר באותו ערב וחשוד שני נעצר במהלך הלילה.

30083: הם נכלאו ורק למחרת הם שוחררו.

30083: ניסינו לאסוף עדויות נוספות של עדים שראו את האירוע ולא הצלחנו לאתר.

30083: ניגשו חוקרים לשטח וניסו לאתר עדים נוספים לאירוע.

30083: לא היו עדים לאירוע.

30083: כל העדים שעליהם אתם מדברים אלה עדים ששמעו צעקות, או דברים בסגנון הזה.

גאלב מג'אדלה: באיזה שעה קרה האירוע?

30083: האירוע קרה מוקדם בבוקר, בשעה 05:00 בבוקר.

גאלב מג'אדלה: בשעה כזאת עדיין חושך.

30083: היו עדים שטענו ששמעו צעקות אבל לא ראו את האירוע.

30083: כך שנשארנו עם הגרסה שלו לעומת הגרסה שלהם.

30083: לגבי איך נגרמו החבלות, אנחנו שלחנו את כל החומר, כולל העדויות שלו ושלהם, למכון לרפואה משפטית וקיבלנו חוות דעת של המכון לרפואה משפטית שאומרת ששתי הגרסאות אפשריות.

30083: כלומר, גם הגרסה שלהם אפשרית וגם הגרסה שלו אפשרית.

משה בניזרי: רגע, אני רוצה להבין.

משה בניזרי: אני רוצה להבין, מה זאת אומרת שתי גרסאות?

משה בניזרי: מה הגרסה שלהם אומרת?

משה בניזרי: שהוא נפל?

30083: הגרסה שלהם אומרת שהוא נפל, היה איתו איזשהו מאבק.

מאיר יונה: אני יכול להיאבק איתם?

משה בניזרי: עם מי מאבק?

משה בניזרי: אין שם גרסה שאומרת שהוא חטף מכות בכל גופו.

משה בניזרי: אני ראיתי את כל הגוף שלו.

משה בניזרי: בשונה ממך, אני ראיתי ויש תמונות.

משה בניזרי: יש לו מכות פה ומכות פה.

משה בניזרי: אין זווית בגוף שאין בה מכה.

משה בניזרי: ומכות, לא של נפילה.

30083: הבט, אני מתייחס לעובדות.

30083: אני לא אבוא לבית משפט כמומחה, האם החבלות מתאימות לגרסה זאת או אחרת.

30083: בכל מקרה, רופא לרפואה משפטית קבע כך ועם זה אני לא יכול להתווכח, אני לא איש מקצוע בתחום.

30083: בכל מקרה נאספו כל העדויות שהצלחנו לאסוף בתיק הזה והתיק הזה הועבר לחוות דעת של הפרקליטות.

30083: הפרקליטות היא זאת שתחליט.

משה בניזרי: מה ההמלצה של המשטרה?

30083: המשטרה כבר לא ממליצה בתיקים.

דוד אזולאי: היא ממליצה רק אצל אנשים חשובים, שאפשר לקבל כותרת, אז היא ממליצה.

דוד אזולאי: ב"עמך" היא כבר לא ממליצה.

גאלב מג'אדלה: כבוד הרב זה עמך?

דוד אזולאי: על זה אין כותרת.

משה בניזרי: אני רציתי להכניס את זה לתקשורת, אני יודע לעבוד עם התקשורת.

משה בניזרי: אף רדיו, טלוויזיה, עיתון, לא הסכימו להכניס את זה אלא רק העיתונות החרדית.

משה בניזרי: הם אמרו: "עזוב, זה לא מעניין את הציבור".

30083: כל טענה שצד כלשהו ניסה להשפיע עלינו היא טענה חסרת שחר.

30083: נעשתה פה חקירה אובייקטיבית.

30083: נאספו עדויות מכל הצדדים.

30083: אם יש עדות שפספסנו או שיש מישהו שרצה להעיד ושבסוף לא מסר עדות שיכולה להאיר את האירוע, אנחנו נשמח לקבל את הטלפון של אותו עד ולצרף את העדות שלו לתיק.

30083: התיק הזה נמצא כרגע בבחינה של הפרקליטות והם שיחליטו נגד מי להגיש כתב אישום.

30083: לגבי הטענות לגבי טיפול השוטרים בשטח, כל טענה כזאת תועבר אלינו, ותיבדק על ידי הגורמים המתאימים.

30083: אני לא מכיר את הטענה הזאת.

גאלב מג'אדלה: אם יש תלונה נגד התנהגות שוטרת, אז אתה צריך להפנות למח"ש, שם אתה תקבל סעד.

דוד אזולאי: שם זה המקום לקבל את הטיפול הטוב ביותר.

דוד אזולאי: המחלקה לחיפוי שוטרים.

גאלב מג'אדלה: עכשיו נעבור למכללת בירן.

גאלב מג'אדלה: אתם מקור הצרות שם?

רפיק אבו פול: אני רפיק ואני מנהל המחלקה הערבית במכללה.

רפיק אבו פול: המכללה נקראת מכללת "עתיד-בירן"

גאלב מג'אדלה: למען גילוי נאות, מנהל המחלקה הוא תושב הישוב שלי.

רפיק אבו פול: ברשותכם, סקירה קצרה על המכללה.

רפיק אבו פול: המכללה היא מכללה ערבית ויהודים לומדים בתוכה.

רפיק אבו פול: הבעלים הם יהודים.

רפיק אבו פול: לומדים בה צעירים מאותה שכונה שלא מקבלים אותנו.

משה בניזרי: יש לך רישום?

משה בניזרי: סתם מעניין אותי, כמה תושבים של מעלות דפנה לומדים שם?

רפיק אבו פול: שניים.

משה בניזרי: תעשה טובה, אל תיצור רושם מוטעה בוועדה.

רפיק אבו פול: לא משנה, לומדים שם יהודים וערבים.

רפיק אבו פול: אחד – דינו כדין מאה אלף, לעניות דעתי.

רפיק אבו פול: בניגוד לכבוד הרב, כאיש פשוט עמדתי בלחצים שהופעלו עלי כמנהל המכללה.

רפיק אבו פול: במכללה 250 תלמידים.

רפיק אבו פול: תלמידים, הורים ומוכתרים לחצו להמשיך את הלימודים כתקנם.

רפיק אבו פול: אמרתי שיש מקרה שאנחנו צריכים לקחת אותו בחשבון, בואו נפסיק את הלימודים לשבועיים שלוש, עד שהרוחות יירגעו.

רפיק אבו פול: אני, בניגוד לו, עמדתי בלחצים ולא קמתי והלכתי לכתוב גרפיטי "ערבים החוצה".

רפיק אבו פול: אני לא יודע מי כתב "ערבים החוצה", "מוות לערבים", "אנחנו עוד נתחשבן איתכם ערבים".

רפיק אבו פול: כל מיני אמירות נאצה שהם לא בלקסיקון שלנו, לפחות.

רפיק אבו פול: אני כן עמדתי בלחצים.

רפיק אבו פול: לקחתי אחריות, הפסקתי את הלימודים עד שהרוחות יירגעו.

רפיק אבו פול: שרפו פחי אשפה, זרקו אבנים, זרקו חפצים, שברו שמשות של רכבים של תלמידים, וכל זה היה בניצוחם של אנשים מבוגרים שעמדו מאחוריהם.

רפיק אבו פול: אני לא יודע לזהות אותם.

משה בניזרי: הגשת תלונות במשטרה?

רפיק אבו פול: הזמנתי ניידת משטרה כמה פעמים.

רפיק אבו פול: אני דווקא דיברתי איתם מאוד יפה.

רפיק אבו פול: אם כבוד הרב היה נכנס אלי הייתי מדבר איתו, הייתי שומע אותו, הייתי מקשיב אותו.

רפיק אבו פול: אולי הייתי עושה דברים שירגיעו את הרוחות שם.

רפיק אבו פול: עכשיו התלמידים נכנסים לחצר בית הספר עם הרכבים.

רפיק אבו פול: מדובר באנשים מבוגרים.

רפיק אבו פול: אף אחד לא מסתובב מחוץ לבית הספר.

מאיר יונה: זה עכשיו, אבל לפני חודש כל החניה היתה תפוסה.

מאיר יונה: החניות הפרטיות שלנו היו תפוסות.

רפיק אבו פול: סליחה, לא היו חונים בחוץ.

רפיק אבו פול: היו נכנסים פנימה אני הוריתי לכל התלמידים לא לחצות את חצר בית הספר.

גאלב מג'אדלה: כבוד הרב, זה לא הנושא.

רפיק אבו פול: חבר הכנסת בניזרי כבר קבע שהשכונה חרדית.

רפיק אבו פול: אני לא יודע מי קבע שהשכונה חרדית אבל אני דורש בתוקף, דורש ואומר: מי אומר שלי כערבי אסור ללמוד או ללמד פה, לקבל את השרות של מבנה ציבורי, בלי להיכנס לסוגיה המשפטית?

רפיק אבו פול: מי אמר שלי אסור להיות, להסתובב שם או ללמוד שם?

רפיק אבו פול: כבוד הרב, לא טוב לו?

רפיק אבו פול: אני משבש לו את אורח החיים החרדי?

רפיק אבו פול: אפילו בניזרי כאן טעה.

רפיק אבו פול: הבחורות שלנו לבושות בצניעות כמסורת הערבים, לא חשופות.

רפיק אבו פול: הן ממש נכנסות לחצר בית הספר לכיתה ויוצאות ישר מהכיתה לרכבים.

רפיק אבו פול: אני למדתי בבת ספר יהודי, כל החיים שלי, למדתי ולימדתי באוניברסיטה העברית.

רפיק אבו פול: אני כל החיים שלי עם - - -

משה בניזרי: לפני כן לימדתם בבית הכרם?

רפיק אבו פול: אנחנו היינו בתלפיות.

משה בניזרי: למה עזבתם שם?

רפיק אבו פול: כי היה יקר לנו.

רפיק אבו פול: היינו ברנה קסין הראשי, בקרל נטר 1.

רפיק אבו פול: היינו שם שנתיים והכל היה טוב ויפה.

מאיר יונה: תמשיכו שם.

רפיק אבו פול: לגבי העירייה.

רפיק אבו פול: גם לפני שהגענו לרנה קסין הגשנו בקשה על מנת להשתמש באחד המבנים הציבוריים של העירייה, ולא מן הסתם.

רפיק אבו פול: אנחנו כמכללה שמספקת שירות לקהילה במזרח ירושלים - אגב, כיום במזרח ירושלים כמעט אין שום מוסד שמספק הכשרה טכנולוגית לצעירים שם.

רפיק אבו פול: אני לא יודע אם יש עוד מכללה שנותנת שירותים כאלה.

רפיק אבו פול: עד היום הכשרנו 350 תלמידים שקיבלו הסמכה כחשמלאים מוסמכים.

רפיק אבו פול: בלעדי זה הם היו מסתובבים בשטח בלי הסמכה.

רפיק אבו פול: יש לנו הכרה של משרד התמ"ת.

גאלב מג'אדלה: מול זה לחבר הכנסת בניזרי אין טענות.

גאלב מג'אדלה: להיפך, הוא מברך אתכם.

רפיק אבו פול: פנינו לאנשים המכובדים בעירייה והסברנו אם נשכור מבנה שישמש אותנו למכללה שהוא לא ציבורי זה יכול לעלות לנו הון תועפות של כסף, וזה ישתקף בשכר הלימוד שנגבה מהתלמידים.

רפיק אבו פול: אם נצטרך לשכור בניין פרטי נכפיל, אם לא נשלש, את שכר הלימוד.

משה בניזרי: בעצם אתה אומר שאתם לא חוקיים שם?

רפיק אבו פול: לא.

רפיק אבו פול: אנחנו חוקיים, אנחנו עם חוזה.

רפיק אבו פול: אנחנו 3 שנים נמצאים ברנה קסין.

משה בניזרי: יש לכם חוזה עם העירייה?

משה בניזרי: עם בית הספר?

רפיק אבו פול: העירייה היא לא צד.

רפיק אבו פול: עד עכשיו היא לא היתה צד.

משה בניזרי: אבל בית הספר שייך לעירייה, לא?

רפיק אבו פול: אנחנו חתומים כנגד מנכ"ל עמותת רנה קסין.

רפיק אבו פול: עמותת רנה קסין היא שהשכירה לנו את המבנה.

רפיק אבו פול: 3 שנים אנחנו שכרנו והועברנו מהמבנה הראשי למבנה השני שהוא במעלות דפנה 40.

רפיק אבו פול: הסוגיה היא הרבה יותר עמוקה מזה שאם זה חוקי.

רפיק אבו פול: עצם העובדה שלא רוצים אותנו.

רפיק אבו פול: אם לא היינו ערבים אז הכל היה בסדר.

משה בניזרי: ממש לא.

רפיק אבו פול: ממש כן.

רפיק אבו פול: עובדה, אם אנחנו שנתיים היינו למעלה - - -

משה בניזרי: רפיק, תאמין לי שיש להם צער גדול שבית הספר החילוני נמצא שם, בגלל הלבוש, הצניעות וכל ההמולה שנעשית מסביב, אבל הם כבר הכירו בעובדה שבית ספר רנה קסין כבר קיים.

משה בניזרי: אז הם אומרים: "רגע, לא מספיק מה שיש לי בבוקר, אתה מביא לי עוד תוספת בצהריים?

משה בניזרי: " ומאיפה?

משה בניזרי: לא תושבי השכונה חוץ מאחד או שניים - - -

רפיק אבו פול: ועוד ערבים.

משה בניזרי: לא אמרתי את זה.

רפיק אבו פול: אני אומר.

משה בניזרי: אבל אני לא אומר.

משה בניזרי: אתה כרגע עושה תחרות כמה חברים יהודים יש לך, אני גם יכול להביא לך את רשימת הערבים שהם חברים שלי.

משה בניזרי: זה לא העניין פה.

משה בניזרי: העניין פה שאתה מביא להם תוספת של צביון של שכונה שלא מתאים להם ואחר הצהריים, חוץ ממה שיש להם בבוקר.

משה בניזרי: על זה היתה טענתם.

משה בניזרי: לא בגלל שאתם ערבים – אני אומר לך, הרב הצער והביע חרטה וגם אני אומר לך את זה, לא היה צריך להיכתב "ערבים החוצה".

משה בניזרי: היה צריך להיכתב: "הפסיקו את הפעילות" או כל דבר אחר.

רפיק אבו פול: אני הפסקתי את הפעילות של המכללה במגזר הערבי.

רפיק אבו פול: ל-230 תלמידים אמרתי להפסיק את הלימודים והיהודים המשיכו והכל היה בסדר.

רפיק אבו פול: לא היו צעירים שהתאספו שם, ולא שברו שמשות ולא כלום.

גאלב מג'אדלה: לימודי המכללה נמשכים עכשיו?

רפיק אבו פול: עכשיו חזרנו ללמד כי אנחנו מחויבים כלפי התלמידים, יש חוזים כשנרשמים תלמידים חותמים על חוזה של מתן שירות וקבלת שירות.

23570: נכנסנו למקום בתום לב.

23570: לא נגד חרדים, לא נגד הרב מאיר יונה, לא נגד אף אחד, בתום לב.

23570: לא ידענו שאנחנו פוגעים באוכלוסיה מסוימת ונכנסנו כחוק.

23570: לא פלישה, לא בלי הסכם.

23570: את זה לידיעת עיריית ירושלים שלא מוכנה עכשיו לבוא לקראת, כתוצאה מטעות שנעשתה.

23570: ראש העיר הודה שיש טעות.

23570: ברגע שהבנו ב-6.9, 5 או 6 ימים אחרי שקרה המעשה, הרגשנו שאנחנו פוגעים ברגשות, נאלצנו להפסיק והפסקנו לחודש וחצי את הלימודים על אף הלחץ, שהוא תיאר מצד התלמידים, הורים ומוכתרים, כדי לא לעשות מהומות, כדי להשתיק וכדי לנסות במהלך חודשיים למצוא פתרון אחר.

23570: הפתרון הוא פשוט.

23570: היום אנחנו מוכנים לצאת ואתמול היינו מוכנים לצאת ולא לחזור אלא לעבור לבית ספר עירוני במזרח ירושלים.

23570: אנחנו זוג יהודים שמנהלים את המקום.

23570: לקורסים בעברית היינו מוצאים פתרון במערב העיר ולהעביר את כל המגזר העיר למזרח ירושלים, והכל בתמורת תשלום ושבית ספר ייהנה.

23570: אני מדברת על כך שבית הספר הנוכחי ייהנה ובית הספר הערבי ייהנה.

23570: אנחנו לא רוצים טובות מאף אחד אלא, תמורת תשלום, לתת את ההכשרה המקצועית במזרח ירושלים.

23570: אנחנו לא אטומים, יש חוזה.

23570: השקענו 70 אלף שקל במבנה עצמו, כדי להכשיר אותו ללימודים שלנו.

23570: הבנו את זה, אלא שבמשך החודשיים שהפסקנו את הלימודים, הרב יונה, לא נעשה דבר.

23570: אף אחד לא הלך לקראתנו.

23570: ביקשנו התחננו, הגענו עד ראש העיר, לתת לנו את הדבר הזה, על אף שזה אולי נוגד איזו תקנה כזאת ותקנה אחרת ואתם חברה ולא עמותה וכל מיני דברים כאלה.

23570: שום רצון טוב לא היה כאן.

23570: אם היה רצון, תאמין לי, אנחנו לא יושבים שם בדווקא, אנחנו משתדלים.

23570: מאז שחזרנו, אחרי שנאלצנו להפסיק את הלימודים, בגלל הדבר הזה - - -

מאיר יונה: אם היה לך קצת רגש, לפני כיפור והיית אומרת: "אדון יונה, אני מתנצלת על מה שקרה".

מאיר יונה: אמרתי לבניזרי: "הלוואי שההורים או הבחור יבואו לפני כיפור ויגידו שהם מתנצלים".

מאיר יונה: אני לא הולך למשטרה.

גאלב מג'אדלה: על מה להתנצל, כבוד הרב?

23570: המשטרה אסרה עלינו לבוא איתך בדברים.

23570: אנחנו רצינו לעשות את זה.

23570: אני מצאתי את מספר הטלפון שלך.

גאלב מג'אדלה: סליחה גברת בירן, על מה להתנצל?

גאלב מג'אדלה: על זה שמלמדים תלמידים.

מאיר יונה: לא, על התקרית שהיתה.

מאיר יונה: אמרתי שאני מוותר.

מאיר יונה: אשתי אמרה: "אתה מסוגל?

מאיר יונה: " אמרתי שכן.

מאיר יונה: אם הם באים לפני כיפור, אמרתי נתפשר איתם.

גאלב מג'אדלה: תמיד אפשר לעשות סולחה, זה לא מאוחר.

23570: אז אני מבקשת לעשות את זה היום.

23570: נאסר עלינו במשטרה חד משמעית.

23570: אתה חושב שאנחנו מקושרים - ממש לא.

23570: אפילו כשרצינו לדעת מה שלומך, אמרו לנו: "זה לא עניינכם, מצבך קשה, אסור לכם לבוא בקשר איתו".

23570: ניסינו דרך שליחים, ויש פה עדים שיגיעו לכבוד הרב כדי לאחל את החלמתך המהירה כי אף אחד לא רצה להגיע לתוצאה הזאת.

רפיק אבו פול: רציתי רק לציין שבאותו בית ספר, שבו אנחנו מקיימים את הפעילות, ולכך העירייה צריכה לתת את הדעת, מתקיימת שם גם פעילות של ספורטאים יהודים שמתאמנים ששוכרים אולם ספורט שהוא בחזקת בית הספר והעירייה.

רפיק אבו פול: בנוסף, כמה מכללות, שהן באותו סטטוס כמו שאנחנו, מתפזרות במזרח ירושלים.

רפיק אבו פול: לציין, העירייה מתייחסת איפה ואיפה בעניין הזה.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, מנכ"ל ביה"ס רנה קסין.

יחזקאל גבאי: הם היו לפני שנתיים ברנה קסין בבניין הגדול.

יחזקאל גבאי: הסיבה שהפסקנו אותם שם היא כי בבניין הגדול לומדים למעשה עד 20:00 או 21:00, לעומת הבניין במעלות דפנה, ששם לומדים עד שעה 14:30.

יחזקאל גבאי: אחרי שנה וחצי הגענו למסקנה שהחיכוך יותר מידי גדול בשעות אחר הצהריים.

יחזקאל גבאי: באמת, אני לוקח על עצמי אחריות.

יחזקאל גבאי: הם אמרו שהם מתחילים ב-17:00 ומסיימים ב-20:00 והמקום סגור, זאת טעות שלי שלא לקחתי בחשבון שיכול להיות חיכוך עם האוכלוסייה החיצונית.

יחזקאל גבאי: חשבתי שאם לא יהיה חיכוך עם תלמידים, לא יהיה חיכוך גם עם האוכלוסייה החיצונית.

גאלב מג'אדלה: מה זה חיכוך?

גאלב מג'אדלה: היו לפני זה מריבות, סכסוכים?

יחזקאל גבאי: לא.

גאלב מג'אדלה: אני לא מתכוון להיות כל כך קל.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד, קודם כל יש זכויות לאדם כאדם.

גאלב מג'אדלה: היו תלונות בשכונה נגד התלמידים של המכללה?

גאלב מג'אדלה: נגד התלמידות, שהן לא בצניעות?

גאלב מג'אדלה: שהם מתגרים בחרדים, שהם מתגרים בתושבי השכונה?

גאלב מג'אדלה: היו תלונות לבית הספר, אליך, שמתנהגים בהתנהגות לא ראויה כאדם, כאזרח?

יחזקאל גבאי: לא היו תלונות.

גאלב מג'אדלה: על מה אתה מתנצל?

גאלב מג'אדלה: על עצם קיום המכללה?

יחזקאל גבאי: לא התנצלתי.

יחזקאל גבאי: כל מה שאמרתי שלא הערכתי שאם יבואו תלמידים יהודים וערבים בין 17:00 ל-20:00 בערב, זה יצור חיכוכים.

גאלב מג'אדלה: אבל זה לא יצר חיכוך.

יחזקאל גבאי: עם השכונה זה יצר חיכוך.

גאלב מג'אדלה: לא יצר חיכוך, איזה יצר?

גאלב מג'אדלה: כמו שאני לא מוכן שיכו ברב, אני לא מוכן שהרב יפסול את הנוכחות שלי בשכונה, עם כל הכבוד.

יחזקאל גבאי: בסוף היה חיכוך.

גאלב מג'אדלה: איזה חיכוך היה?

גאלב מג'אדלה: היה חיכוך בין הרב, שריסס את הקיר לבין האנשים שבאו לשם כדי לראות מי מרסס כתובות נאצה - כתובות לא בסדר שפוגעות בזכות של האדם.

גאלב מג'אדלה: יש כאן עכשיו בעיה אחרת לגמרי.

גאלב מג'אדלה: המכללה בינתיים לא עברה על שום כללים של הגינות ויושר.

גאלב מג'אדלה: נעזוב כרגע את התקרית עם הרב.

גאלב מג'אדלה: אם היית אומר לי אני כמנכ"ל, כהנהלת בית ספר, קיבלתי מהאזרחים בשכונה תלונות על התנהגות לא ראויה, על לבוש לא בסדר, על דברים מסוג זה אז הייתי בסדר.

משה בניזרי: הוא מדבר על התוצאה הסופית שהיא כתוצאה מכך.

יחזקאל גבאי: המכללה היתה בסך הכל 6 ימים בבניין במעלות דפנה.

יחזקאל גבאי: מכיוון שהיו תקריות ב-6 ימים האלה, עם התושבים בשכונה.

גאלב מג'אדלה: איזה 6 ימים?

גאלב מג'אדלה: הם היו שם 4 שנים.

משה בניזרי: אני אסביר לך.

גאלב מג'אדלה: אני הייתי בבניין איפה שהם עכשיו לומדים.

גאלב מג'אדלה: אף אחד לא יודע.

גאלב מג'אדלה: אני באתי לשם, ראיתי.

גאלב מג'אדלה: עברתי בלי תאום ואני יודע על מה שאנחנו מדברים.

גאלב מג'אדלה: כמה זמן הם נמצאים במכללה בשכונת מעלות דפנה?

יחזקאל גבאי: הם היו שם 6 ימים.

יחזקאל גבאי: לאור התקריות שקרו במשך 6 ימים.

יחזקאל גבאי: מ-1.9 עד 6.9.

יחזקאל גבאי: לאור התקריות שהיו ב-6 ימים, סיכמתי עם מר בירן, בהסכמתו ובהסכמתי, שהם יפסיקו את הלימודים עד אחרי הרמדאן, כלומר יותר מחודש וחצי.

יחזקאל גבאי: דיברתי בעיריית ירושלים ואמרו שיסדרו להם פיתרון בבית ספר ערבי במזרח ירושלים.

משה בניזרי: אני רוצה להבין, כשחתמת איתם - - -

יחזקאל גבאי: האמת שעוד לא חתמנו.

משה בניזרי: יש לך סמכות?

משה בניזרי: גם בבניין הקודם וגם בבניין הקודם?

יחזקאל גבאי: אני מנכ"ל אגודת רנה קסין.

יחזקאל גבאי: בבניין הזה לא חתמנו על ההסכם.

יחזקאל גבאי: בבניין הקודם כן חתמנו והיתה לי סמכות.

משה בניזרי: אמרת שלפני כן אתה העברת אותם לבניין השני כיוון שנוצר חיכוך.

משה בניזרי: בין מי למי נוצר חיכוך?

יחזקאל גבאי: בכמות של התלמידים שהיו לפני שנתיים, היו מקרים שהיו אסיפות הורים ולא היו מקומות חניה לכולם, שלא היו לנו מספיק חדרים אחרי הצהריים.

יחזקאל גבאי: הרבה פעמים אמרנו להם שיש אסיפת הורים ושלא יבואו בכלל.

יחזקאל גבאי: כלומר, זה לא היה חיכוך אלא התנגשות בין כמות גדולה של הורים ותלמידים של בית הספר ובין - - -

משה בניזרי: והיתה התנגשות בין התלמידים היהודים שלך לבין התלמידים של המכללה?

משה בניזרי: יחזקאל גבאי לא.

משה בניזרי: הכוונה שהם היו ביחד באותו זמן ולא היו חדרים מספיקים לכולם.

משה בניזרי: לאור זה שמנהלת בת הספר אמרה שקשה לה להמשיך כי זה תופס לה חדרים בשעות אחר הצהריים הם פנו לבניין השני.

משה בניזרי: שם הבניין קטן יותר, יש פחות תלמידים, והתלמידים אינם נמצאים בשעה 15:00.

משה בניזרי: הם הציעו תנאים טובים: מזגנים, 10,000 שקלים כל חודש ודברים אחרים שמבחינת בית ספר זה היה דבר טוב.

משה בניזרי: לא חתמתי על החוזה מפני שרציתי לברר עם העירייה אם יש בעיה, משום שהבניין הזה הוא בניין עירוני.

משה בניזרי: הם התחילו למרות שלא היה חוזה.

משה בניזרי: אחרי 6 ימים סיכמנו לאור הבעיה שהם יפסיקו ללמוד עד אחרי הרמדאן, אחרי שכמובן דיברתי בעירייה שאמרה שהם ידאגו לפיתרון במזרח ירושלים.

משה בניזרי: זה גם קצת תמוהה.

משה בניזרי: קודם כל לתת להם להיכנס ואחר כך לבדוק עם העירייה.

משה בניזרי: מנכ"ל שמחזיק בניין של עירייה לא קובע עובדה ואחר כך שואל את העירייה.

יחזקאל גבאי: תמיד היינו משכירים למכללות.

יחזקאל גבאי: אני לא ידעתי, אולי, את ההבדל בין מכללה שהיא מלכ"ר לבין מכללה שהיא לא מלכ"ר.

נסים זאב: עוד בתקופת טדי קולק, אני זוכר, היה אישור למנהלי המוסדות להשכיר.

גאלב מג'אדלה: מה המצב עכשיו?

יחזקאל גבאי: הם אמרו שיסדרו להם בית ספר.

גאלב מג'אדלה: מי זה אמר?

יחזקאל גבאי: כל הגורמים בעירייה שאליהם פניתי אמרו שידברו עם סוהילה והיא תסדר להם בית ספר ערבי במזרח ירושלים.

יחזקאל גבאי: בשלב מסוים שאלו את מנהל בית ספר ראשאדייה והוא הסכים, כך שלי, לפחות, לא היתה הרגשה שהבעיה לא תיפתר.

יחזקאל גבאי: ממש לקראת סוף אוקטובר נאמר להם שאי אפשר שהם למטרות רווח.

יחזקאל גבאי: אז הם הודיעו במכתב לראש העיר שמכיוון שאין להם שום פתרון הם הודיעו שהם יחזרו לבנין בתחילת נובמבר.

יחזקאל גבאי: שוב התייעצתי עם כל הגורמים בעירייה שאמרו לי להוציא מכתב שאני לא מאשר להם לחזור.

יחזקאל גבאי: הוצאתי להם מכתב שאני לא מאשר שהם יחזרו, אם כי הבהרתי לעירייה שהדברים שלהם נמצאים והם כבר היו שם.

יחזקאל גבאי: שאלתי: "אתם רוצים שאני אזמין משטרה ואוציא אותם?

יחזקאל גבאי: אתם רוצים שאני אקח את הדברים שלהם".

יחזקאל גבאי: על זה לא קיבלתי בעצם תשובה.

יחזקאל גבאי: לכן בעצם הם נמצאים היום, לדעתי במינון מאוד נמוך, כי כשעברתי היו מעט מאוד אנשים.

דוד אזולאי: כמה תלמידים יש היום?

רפיק אבו פול: לומדים 3 ימים בשבוע.

רפיק אבו פול: במכללה יש 230 תלמידים, בממוצע 100 תלמידים ביום, יהודים וערבים.

יחזקאל גבאי: זאת אומרת שכרגע הם נמצאים שם.

יחזקאל גבאי: הם בעצם לא רוצים להיות שם.

גאלב מג'אדלה: עכשיו אני אשאל אותך אדוני, עם כל הכבוד לך, לעירייה ולעומד בראשה.

גאלב מג'אדלה: איך אתה מוציא מכתב הפסקה למערכת השכלה שנמצאת ויש לה התחייבות ל-230 תלמידים?

גאלב מג'אדלה: איזו אחריות זאת?

גאלב מג'אדלה: מה?

גאלב מג'אדלה: זה עסק פרטי שלך ושל ראש העיר?

גאלב מג'אדלה: זה מוסד ציבורי.

גאלב מג'אדלה: זה עסק פרטי שלך ושל ראש העיר, להוציא להם מכתב "בזה תמה ההתקשרות, אתם תצאו, תלכו הביתה"?

גאלב מג'אדלה: מאיפה האזרחים האלה?

גאלב מג'אדלה: הם מעבר לים?

גאלב מג'אדלה: הם לא אזרחים של ירושלים.

גאלב מג'אדלה: ראש העיר הוא ראש העיר של החרדים או של כל אזרחי ירושלים?

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לדעת עכשיו משניכם.

גאלב מג'אדלה: ראש העיר התחייב בבחירות שהוא ראש עיר של כל האזרחים בירושלים.

גאלב מג'אדלה: כולל 250,000 אזרחים במזרח ירושלים.

גאלב מג'אדלה: שמעת אותו בבחירות?

גאלב מג'אדלה: אני מניח שגם עזרת לו אולי.

יחזקאל גבאי: כן.

גאלב מג'אדלה: אז איך אתה מוציא להם מכתב?

גאלב מג'אדלה: איך אתה מוציא להם מכתב?

גאלב מג'אדלה: את המכתב הזה תחזירו אליו, בבקשה, עוד היום.

גאלב מג'אדלה: איך אתה מוציא להם מכתב כזה?

גאלב מג'אדלה: מה, הם מגדלים שם סמים?

גאלב מג'אדלה: זה לא השכלה?

גאלב מג'אדלה: זה לא אנשים שלוקחים אותם מהרחוב ועושים מהם אנשי מקצוע?

גאלב מג'אדלה: איזה סמכות יש לך ולראש העיר?

גאלב מג'אדלה: אתם רוצים שהם ילכו לשוליים?

גאלב מג'אדלה: שילכו לפיגועים?

גאלב מג'אדלה: לחבלה?

גאלב מג'אדלה: מה אתם רוצים?

גאלב מג'אדלה: היום תיקח בחזרה את המכתב ותודיע לראש העיר שמייד ימצא פיתרון, הוא וסוהילה אבו גוש ושלווי, שהתחייבו לי לפני חודש וחצי בזה.

גאלב מג'אדלה: איפה כבודה?

גאלב מג'אדלה: היא עכשיו ביום עיון, גברת שלווי?

גאלב מג'אדלה: והגברת סוהילה אבו גוש, במה עסוקה היום, שהיא לא באה לכאן?

גאלב מג'אדלה: תרשמי את זה בבקשה באופן חמור, יצאו על זה גם מכתבים.

גאלב מג'אדלה: אם עובדי ציבור מקבלים שכר כדי לבוא לכאן, לכבוד ועדת הפנים ואיכות הסביבה, ויתנו את הדין איך זה מתמהמה הנושא של בית העם חודש וחצי, כדי שיריבו יהודים וערבים בשכונה הזאת ואחר כך יהיו כותרות?

גאלב מג'אדלה: חוסר אחריות משווע של ראש העיר ושל כולכם, אחד אחרי השני.

גאלב מג'אדלה: עוד לא גמרנו את הסיפור.

שלמה הומינר: ראש עיריית ירושלים כתב למכללה שאנחנו מוקירים ומעריכים את הפעילות של המכללה.

שלמה הומינר: אני מבקש ליידע שלפני כשנתיים העירייה עצמה התקשרה בהסכם עם המכללה בהדרכה של תלמידים בתשלום על ידי העירייה, כך שאין כאן שום זלזול או חוסר הערכה לפעילות של המכללה.

שלמה הומינר: כדאי לעשות הבהרה של המושגים.

שלמה הומינר: בתי ספר ומבני ציבור לא עומדים להשכרה.

שלמה הומינר: לא משכירים בתי ספר.

שלמה הומינר: המונח שבו משתמשים הוא רשות שימוש.

גאלב מג'אדלה: יש תקדימים?

שלמה הומינר: כן, ודאי.

גאלב מג'אדלה: אז התקדימים חלים גם עליהם.

שלמה הומינר: רק תן לי - - -

גאלב מג'אדלה: אני לא בדיון משפטי.

גאלב מג'אדלה: תקראי בבקשה ליועצת המשפטית של הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אני לא בדיון משפטי, אני בדיון ציבורי.

גאלב מג'אדלה: משפטי זה לא כאן, זה באקדמיה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה התייחסות ציבורית למה שקרה.

גאלב מג'אדלה: אני לא מתעסק עם חוזים.

גאלב מג'אדלה: אני גם לא שאלתי את אדוני אם הוא חתם על חוזה.

גאלב מג'אדלה: בשבילי גם הבטחה וכניסה שלהם למוסד והסכמה, כשיש להם מפתח, זה מחייב.

גאלב מג'אדלה: אתם מוסד ציבורי, אתם לא אנשים פרטיים.

שלמה הומינר: כיוון שאנחנו לא אנשים פרטיים, וכיוון שהמבנה הוא לא מבנה פרטי של אף אחד מאיתנו, יש חוקים ויש נוהלים איך מוסרים לגוף רשות להשתמש במנה של בית הספר.

שלמה הומינר: יש נוהל שהעירייה קבעה.

שלמה הומינר: זה מתבסס גם על החוק.

שלמה הומינר: אם תרצה אחר כך תוכל לשמוע את הפירוט החוקי.

גאלב מג'אדלה: זה לא מעניין.

גאלב מג'אדלה: החוק הוא מאוד חשוב.

גאלב מג'אדלה: כרגע הנושא הוא לא חוקי, כרגע הנושא הוא ציבורי.

שלמה הומינר: לפני כשנתיים נודע לנו שמכללת עתיד בירן משתמשת במבנה הראשי של בית ספר רנה קסין ברחוב קרל נטר.

שלמה הומינר: כשנוגע לנו הדבר הזה הודענו לאגודה – אני רוצה להבהיר, עמותת רנה קסין זאת עמותה עירונית, דהיינו, רוב חברי הוועדה המנהל הם נציגי העירייה והעמותה היא עמותה עירונית.

שלמה הומינר: כשנודע לנו שהם משתמשים במבנה הראשי, הודענו לאגודה וליחזקאל גבאי שהיות וצורת ההתאגדות שלהם היא למטרות רווח, לפי הנוהלים אי אפשר לתת להם רשות שימוש במבנה.

שלמה הומינר: לכן ביקשנו להפסיק את ההתקשרות איתם.

שלמה הומינר: הסכמנו לסיים את שנת הלימודים של תשס"ה, דהיינו עד 30.6.2005.

שלמה הומינר: הסכמנו כיוון שהיינו באמצע השנה.

שלמה הומינר: עד לפני כחודשיים ידענו שהמכללה לא פועלת במבנה בקרל נטר ולא בשום מבנה אחר של רנה קסין.

שלמה הומינר: לפני כחודש וחצי חודשיים נודע לנו על הסיפור שהוצג פה בפרוטרוט, ואז הסתבר לנו להפתעתנו שמכללת עתיד בירן עברה למבנה אחר במעלות דפנה.

שלמה הומינר: ברגע שנודע לנו, קיימנו דיון עם יחזקאל וקיבלנו תשובה שהם נכנסו מבלי שעדיין שנחתם חוזה.

שלמה הומינר: הובהר פעם נוספת שלפי הנוהלים והחוקים לא ניתן לתת להם אישור שימוש, לצערי.

שלמה הומינר: באמת לצערי, אבל לא ניתן, כי אין לנו דרך לעשות את זה.

שלמה הומינר: בעקבות הסיפור הזה יצא מכתבו של יחזקאל גבאי שבו הוא מודיע להם שהם לא יכולים ללמד ואסור להם להשתמש במבנה.

שלמה הומינר: יש מכתב של ראש העיר שאומר את אותם דברים.

שלמה הומינר: יש אמנם מבנה בבית ספר ראשאדייה והמנהל מסכים.

שלמה הומינר: אנחנו נשמח מאוד אם יתאפשר לתת להם להשתמש במבנה שם.

שלמה הומינר: נשמח גם בגלל הפעילות שהיא פעילות חשובה וגם נשמח שאם בהזדמנות זאת גם בת הספר יוכל להרוויח עוד קצת הכנסה לטובת התלמידים.

שלמה הומינר: כרגע אין אפשרות כזאת.

שלמה הומינר: אין אפשרות חוקית לתת רשות שימוש כיוון - - -

גאלב מג'אדלה: ברנה קסין?

שלמה הומינר: לא, בשום מבנה ששייך לעירייה.

שלמה הומינר: כיוון שצורת ההתאגדות שלהם היא למטרות רווח, ולא משנה אם הם נקראים, חברה, עמותה או התאגדות – הם למטרות רווח.

שלמה הומינר: אין גופים שמקבלים רשות שימוש בעירייה, במבנים שלה, שהם למטרות רווח.

שלמה הומינר: אין דבר כזה.

שלמה הומינר: לפי מה שנמסר לי, כיוון שראש העיר וכולנו רואים את חשיבות בפעילות המכללה, נקבע דיון מיוחד אצל היועץ המשפטי של העירייה, לברר האם בכל זאת יש איזושהי דרך להסדיר את עניין רשות השימוש שלהם בבית הספר בראשאדייה.

שלמה הומינר: אם זה יתאפשר בשמחה רבה ניתן את זה.

שלמה הומינר: אני באופן אישי, ואני מייצג גם את מלכי, אשמח מאוד אם זה יתאפשר.

שלמה הומינר: אם זה יתאפשר, בשמחה רבה ניתן את זה.

משה בניזרי: כרגע הם שוהים באופן בלתי חוקי?

שלמה הומינר: כרגע הם שוהים שם באופן לא חוקי והוא גם בניגוד להנחיה מפורשת של מנכ"ל עמותת רנה קסין שכתב להם שהם לא יכולים להמשיך לפעול.

שלמה הומינר: יש מכתב מפורש.

ענת צימרמן: אני ממחלקת הנכסים בעיריית ירושלים.

ענת צימרמן: אני לא אומרת שאין פתרון.

ענת צימרמן: להפך, היינו עכשיו אצל יוסי חביליו והוא אמר שיש נכונות להגיע לפתרון.

ענת צימרמן: אבל אנחנו לא יכולים לשלוף שפן מהכובע ואומרים שהם הם יכולים להיכנס לבית ספר ראשאדייה, כי אין דבר כזה.

ענת צימרמן: אנחנו מחויבים לפעול לפי החוק.

ענת צימרמן: כבודו, אני לא יכולה לומר לך שזה משהו ציבורי.

ענת צימרמן: גם אם זה משהו ציבורי, עדיין צריך לפעול על פי החוק.

ענת צימרמן: מה שהיה – אתה אומר לי תקדימים והכל, אני לא מכירה.

ענת צימרמן: לגבי המקרה הזה, מדובר בגוף עסקי ופרטי.

ענת צימרמן: כל תמיד שבא לשם משלם כסף.

ענת צימרמן: לא יתכן שכל גוף או כל זוג נחמד שרוצה להקים בית ספר עם מטרות נעלות ונכבדות יבוא לעירייה בדרישה שברור שהעירייה צריכה לספק להם נכס שהוא נכס עירוני וציבורי.

ענת צימרמן: יש נוהל הקצאות ואי אפשר לחמוק מזה.

ענת צימרמן: לגבי השנה הנוכחית אנחנו רוצים לנסות למצוא פיתרון זמני שעומד לפי החוק.

ענת צימרמן: נכס עירוני חלה עליו חובת מכרז.

ענת צימרמן: אנחנו ננסה לקיים מכרז לגבי המבנה בראשאדייה.

ענת צימרמן: זה אומר שזה יהיה לפי שכירות ראויה, לא לפי זה שכל עמותה שבאה אלינו ויש לה אישורים שהיא לא למטרות רווח.

ענת צימרמן: הם נכנסים למכרז הקצאות ומקבלים נכסים לפי קריטריונים שלנו.

ענת צימרמן: אתם לא עומדים בקריטריונים אלה.

ענת צימרמן: אם אתם עדיין רוצים נכס של העירייה - - -

רפיק אבו פול: אפילו שאנחנו היחידים שנותנים חינוך במזרח ירושלים?

גאלב מג'אדלה: סליחה, אני לא רוצה להיכנס לסמטה הזאת.

גאלב מג'אדלה: אתם הודעתם שאתם תמצאו את הפיתרון?

גאלב מג'אדלה: אני לא נכנס לפרטים.

ענת צימרמן: ב-26 לחודש אנחנו מקיימים פגישה אבל זה לא דבר שיקרה מהיום למחר.

גאלב מג'אדלה: איפה הייתם חודש וחצי?

ענת צימרמן: אני חייבת לומר לך שאני קיבלתי טלפון אתמול בערב.

גאלב מג'אדלה: אני לא מדבר עליך.

גאלב מג'אדלה: אני דיברתי עם הגברת יהודית שלווי לפני חודש וחצי, לפי בקשתה, כאשר הגיעה אלי התלונה.

גאלב מג'אדלה: תקשיבי טוב – זה מתחיל עכשיו להתגלגל לכיוונים שלא חשבתי בכלל.

גאלב מג'אדלה: היא התחייבה שגברת אבו גוש, למחרת תודיע לנו על פתרון של מעבר לבית ספר אחר כדי למנוע התלקחות ולמנוע חיכוך כזה.

גאלב מג'אדלה: איפה הייתם חודש וחצי?

ענת צימרמן: הגברת שלווי היא לא עורכת דין, היא לא משפטנית.

ענת צימרמן: היא יכולה לומר דברים אבל אני צריכה שיהיה גיבוי משפטי.

ענת צימרמן: אני לא יכולה להבטיח לך שגוף ייכנס לנכס ציבורי רק בגלל שהם עושים עבודה טובה.

ענת צימרמן: אני צריכה לעמוד בחוק.

ענת צימרמן: אנחנו מנסים למצוא פתרון אבל זה לא מהיום למחר.

גאלב מג'אדלה: אל תבחנו אותי.

גאלב מג'אדלה: אני אעשה מיפוי לכל מבני העירייה בירושלים ואני אפעיל אנשים שהכנסת תשלם להם שכר.

גאלב מג'אדלה: אם אני אמצע מוסד אחד, מערכת אחת, גוף אחד שהוא לא מלכ"ר ונמצא בבניין של עירייה - - -

ענת צימרמן: אבל אתה ראית מה קורה – העירייה לא צד לזה בכלל.

גאלב מג'אדלה: האגודה הזאת היא עמותה של העירייה.

גאלב מג'אדלה: אם היא חתמה במישרין או בעקיפין זה מחייב את העירייה.

ענת צימרמן: אבל ב-2004 אמרנו להם להפסיק.

גאלב מג'אדלה: אני הולך לעשות מיפוי של כל מבני העירייה, שהם רבים, ואם אני מוצא שם תקדים, שיש איזו מערכת השכלה או מערכת חברתית שמקבלת את המבנה ונותנת שירותים, ולא חל עליהם התקדים הזה, אתם תהיו בבעיה גדולה.

שלמה הומינר: בתנאי שתמצא שזה למטרות רווח ולא עבר מכרז.

ענת צימרמן: אני אשמח אם לעירייה תהיה עזרה למצוא דברים כאלה שהם בניגוד לחוק.

גאלב מג'אדלה: לא, זאת איפה ואיפה.

גאלב מג'אדלה: זה לא שאני הולך להיות הבלש שלכם, זה איפה ואיפה.

גאלב מג'אדלה: אני לא מתכוון להיות הפקח שלכם.

גאלב מג'אדלה: יש לכם פקחים, שמקבלים הרבה כסף.

גאלב מג'אדלה: אני הולך עד הסוף בעניין הזה.

גאלב מג'אדלה: עוד ראש העיר שלך יבוא לכאן.

גאלב מג'אדלה: אני מודיע לך חד משמעית, עכשיו לפרוטוקול,אני לא מתכוון להיות הפקח שלכם, אני מתכוון להראות לכם איפה ואיפה.

גאלב מג'אדלה: זה לא יקרה.

גאלב מג'אדלה: זה לא יקום ולא יהיה.

גאלב מג'אדלה: זה איפה ואיפה, זה לא יקום ולא יהיה, חד משמעית.

גאלב מג'אדלה: לפני שתאמרי את הדברים האלה.

גאלב מג'אדלה: אני מודיע לך, אל תבחני אותי, כי כבר בחנו אותי ולא היה כדאי להם.

גאלב מג'אדלה: תשאלי את חברי הכנסת גפני ואזולאי והם יעידו.

גאלב מג'אדלה: אני הולך לעשות מיפוי, אם אני מוצא מערכת אחת שלא היה מכרז והיא למטרות רווח, אתם בבעיה גדולה.

גאלב מג'אדלה: לכן אני מציע, בשקט, מה שעשיתם בחטא אל תגמרו בפשע.

גאלב מג'אדלה: נעשה דבר, לא הייתם צריכים להביא לשכונה חרדית, למרות שתפיסתי שונה לגמרי.

גאלב מג'אדלה: לא הייתם צריכים להביא לשכונה חרדית מערכת שיכול להיווצר חיכוך מסוים.

גאלב מג'אדלה: קיבלנו התנצלות של כבוד הרב על מה שהוא עשה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצטערים על התקרית שהיתה ושהרב קיבל מכות.

גאלב מג'אדלה: אנחנו בטוחים וסמוכים שהמשטרה תחקור את העניין עד תום ותטפל בו כפי שצריך.

רפיק אבו פול: גם אנחנו מתנצלים על מה שקרה לו.

גאלב מג'אדלה: אתם לא עשיתם שום דבר, אתם לא צד בעניין.

גאלב מג'אדלה: כל אחד ימצא את הדרך.

דוד אזולאי: אדוני היושב ראש, אני רוצה להודות לך על זירוז הדיון הזה בעקבות הצעתו לסדר היום של חבר הכנסת הרב בניזרי.

דוד אזולאי: אין לי ברירה אלא להגיע למסקנה אחת ויחידה שמי שעשה את המעשה הזה היתה לו כוונה אחת, פשוט ליצור ריב ומדון בין חרדים לערבים.

דוד אזולאי: אין לי מסקנה אחרת, זה הרושם שאני מקבל מהדיון הזה.

דוד אזולאי: כאדם שגר פעם בשכנות עם בית ספר, זה לא תענוג גדול.

דוד אזולאי: לגור בשכנות עם בית ספר זה לא תענוג גדול, אבל הנחמה היחידה של השכנים שגרים ליד בית ספר זה שהם יודעים, בסופו של דבר, בסיום היום, הילדים הולכים הביתה, בשעה 15:00 ואז יש קצת שקט.

דוד אזולאי: בבוקר רוב האנשים נמצאים בעבודה.

דוד אזולאי: אבל כשאדם לא מרגיש טוב זה פשוט גיהינום.

דוד אזולאי: אז הנה עכשיו האנשים שגרים בשכונה הזאת, לא מספיק שבבוקר יש להם בית ספר, ועם זה הם משלימים כי אין להם ברירה, גם אחר הצהריים יש עוד בית ספר, שזה עוד צרה צרורה בנוסף לכל.

דוד אזולאי: אני בהחלט מסכים עם היושב ראש, צריך לתת פיתרון.

דוד אזולאי: מדובר בתלמידים, אנשים שיכול להיות שאם לא תהיה להם מסגרת הם ימצאו את עצמם ברחוב ללא פיתרון של לימודים.

דוד אזולאי: , אני חושב שהפיתרון נמצא בפתחה של עיריית ירושלים ולא יכולים לבוא לפה אנשי עיריית ירושלים, לרחוץ בניקיון כפיים ולהגיד: "אנחנו בסדר, פועלים על פי החוק".

דוד אזולאי: תסלחו לי, מה זה אתם פועלים לפי החוק?

דוד אזולאי: אם אתם פועלים על פי החוק, האנשים האלה היום יושבים בצורה בלתי חוקית.

דוד אזולאי: אז מה זה משנה אם יישבו בצורה בלתי חוקית בראשאדייה או שיישבו פה.

דוד אזולאי: ואנשים באים זועקים, מתחננים ואומרים: "תנו לנו ראשאדייה".

דוד אזולאי: ראשאדייה ישמחו לקבל אותם.

דוד אזולאי: אתה יודע למה?

דוד אזולאי: אני יודע מה זה.

דוד אזולאי: כשפתאום באה לך מכללה לבית ספר, בית הספר מקבל תדמית שונה לגמרי.

דוד אזולאי: מכניסים לשם ריהוט וציוד וכל מה שאתה רוצה, שבית הספר עוד חמישים שנה לא יגיע לדברים האלה.

דוד אזולאי: הם מוכנים לקבל.

דוד אזולאי: אני שואל את אנשי עיריית ירושלים: ריבונו של עולם, מה אתם רוצים שזה יקרה?

דוד אזולאי: אתם אומרים שזה לא חוקי.

דוד אזולאי: והיום הישיבה שלהם היא חוקית?

דוד אזולאי: הרי אתם בעצמכם עכשיו אמרתם שזה לא חוקי.

דוד אזולאי: אז אולי תגידו לי, מה זה משנה לא חוקי פה או לא חוקי שם?

דוד אזולאי: ואנשים באים ומבקשים: "אנחנו מוכנים ללכת לראשאדייה".

דוד אזולאי: אי אפשר לזרוק 200 תלמידים בלי מסגרת, לא בא בחשבון.

דוד אזולאי: לכן, אדוני היושב ראש, אני מציע שנמצא מכאן בהחלטת סיכום האומרת שאנחנו פונים ודורשים מעיריית ירושלים, ולהגביל אותם בזמן, לתת פיתרון לבית הספר הזה בתוך מזרח העיר, על מנת לאפשר לתלמידים לקיים את מסגרת הלימודים שלהם.

דוד אזולאי: תודה רבה.

רפיק אבו פול: אבל בינתיים אנחנו ממשיכים את הפעילות שלנו.

משה גפני: אני מקבל את מה שאמרת, שאנחנו לא מקיימים דיון חוקי אלא מקיימים דיון ציבורי, זה נכון לחלוטין.

משה גפני: אני לא כל כך מכיר את הסוגיה אבל נוצר מצב שכולם אומרים שהם רוצים ללמוד בראשאדייה ובית הספר מוכן לקבל אותם ובעצם אין שום בעיה.

גאלב מג'אדלה: לא, יש בעיה של משחק כבוד שם.

גאלב מג'אדלה: תכף אני אגלה אותו.

גאלב מג'אדלה: אני כבר למדתי את העניין.

משה גפני: יכול להיות שאתה יודע יותר ממני, אבל מנקודת ראותי - - -

גאלב מג'אדלה: יושב ראש הוועדה חייב לדעת יותר מחברי הוועדה.

משה גפני: ודאי.

משה גפני: על כל פנים, שמבחינה ציבורית הכל בסדר והכל בא על מקומו בשלום.

משה גפני: ומה מתברר פתאום?

משה גפני: צדקת במה שאמרת.

משה גפני: פתאום מתברר שיש בעיות חוקיות ומשפטיות.

משה גפני: זאת אומרת, נוצר מצב , במדינת ישראל ובעיריית ירושלים שבעיות ציבוריות יכולות להיפתר ומגיעים המשפטנים ואומרים: "רק רגע, מבחינת החוק מתחיל להיות כך ואחרת".

משה גפני: קראנו בפרשת השבוע על סדום ועמורה, ששם התנהלו מבחינה ציבורית באופן הכי מחפיר.

משה גפני: הכל נעשה שם באופן משפטי וחוקי מסודר, עם יועצים משפטיים מסודרים.

משה גפני: הכל היה מסודר.

משה גפני: הכל היה חוקי, לא היה דבר אחד שעשו שלא היה חוקי.

משה גפני: ראש תחום תמיכות במשרד המשפטים גם נתן לזה את מלוא הגיבוי.

משה גפני: אדוני היושב ראש, אני לא יכול להימנע מלומר משפט נוסף.

משה גפני: אם היה מצב שבאמת יש השתלטות טוטאלית של החוק היבש, באמת בגלל זה היתה נגמרת השחיתות במדינת ישראל, הייתי בעד.

משה גפני: מה שקורה הוא שהשחיתות הולכת וגוברת.

משה גפני: אנחנו לוקים מכל הכיוונים.

משה גפני: המשפטנים, עם כל החוקים שלהם, לא פתרו את הבעיה של השחיתות, לא נהיה פה יותר סדר.

משה גפני: להפך, והציבור סובל.

משה גפני: לכן אני מקבל את הגישה שלכם.

משה גפני: לא מעניין אותנו כל מה שהם מדברים מבחינה חוקית.

משה גפני: יש פיתרון על השולחן, ציבורי, הכל בסדר.

משה גפני: מה שמעניין אותנו, אדוני היושב ראש, שהם יבואו ויגידו בעוד שבוע שזה מסודר.

משה גפני: איך הם יפתרו את הבעיה, בשביל זה הם למדו משפטים באוניברסיטה.

משה בניזרי: הדיון התחיל בהצעה לסדר על הכאת הרב יונה והסכמתי שזה יתפשט אבל לא בצורה כזאת.

משה בניזרי: גם אני באתי בדברים על מנת שנגיע לפיתרון הבעיה.

משה בניזרי: בסוף דבריך לא נשמע הצליל שרציתי לשמוע, שאנחנו מקבלים את התנצלותו.

משה בניזרי: בסיכום אני רוצה לשמוע גינוי והוקעה לאלה שעשו את המעשה המחפיר.

משה בניזרי: כאלה דברים הייתי רוצה לשמוע.

גאלב מג'אדלה: עוד לא היה סיכום.

משה בניזרי: ראיתי כבר כרגע שסיכמת את הדברים ואמרת איזה סיכום מסוים.

משה בניזרי: בסיכום דבריך אני רוצה לשמוע הוקעה וגינוי וכל מי שחושב שיש לו יד בדבר, שיהיה איתנו בדברים איך לפתור את הבעיה בנושא של הפגיעה ברב.

גאלב מג'אדלה: שלא תהיינה אי הבנות.

גאלב מג'אדלה: הרב גפני, אתה סומך את ידיך על הסיכום?

משה גפני: בעיניים עצומות.

ענת צימרמן: אדוני, אפשר להגיב?

ענת צימרמן: הוטחו כאן האשמות כבדת בעיריית ירושלים.

שלמה הומינר: נאמר כאן סדום ועמורה.

גאלב מג'אדלה: סדום ועמורה לא קשור לעיריית ירושלים.

שלמה הומינר: כך אני מבין.

גאלב מג'אדלה: זה לא קשור לעיריית ירושלים.

משה גפני: אני לא אמרתי סדום ועמורה על עיריית ירושלים, אתה לא הבנת נכון.

גאלב מג'אדלה: הוא התכוון ליועצים המשפטיים.

משה גפני: סדום ועמורה אמרתי על יועצים משפטיים מאוד מאוד מוגדרים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מסכמים.

גאלב מג'אדלה: חבר הכנסת בניזרי לא היה צריך שתאמר את מה שאמרת כי לא סיכמנו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מקבלים את התנצלות הרב.

גאלב מג'אדלה: אין אחד מאיתנו שלא מועד ולא שוגה, כולנו בני אדם.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רואים בחומרה את מה שקרה עם הרב, על אחת כמה וכמה שהבנתי שיש בדיקה רפואית, שיש בוז.

גאלב מג'אדלה: הייתי מאוד רוצה שאם שני השומרים תופסים את הרב, מזמינים את המשטרה.

גאלב מג'אדלה: זה היה הרבה יותר מכובד יוצא מכל העניין.

גאלב מג'אדלה: להכות רב וכל אדם - אף אחד לא יכול לקחת את החוק לידיו ולהכות אדם גם אם הוא שגה.

גאלב מג'אדלה: לא מתקנים טעות בטעות.

גאלב מג'אדלה: אני מצפה מהמשטרה ותובע שהדבר ייחקר ותודיעו לנו, בתום הבדיקות שלכם והחקירות שלכם, על כל התהליך איפה זה עומד ולאן זה מתגלגל.

משה בניזרי: הוא אומר שהם העבירו את זה לפרקליטות בלי שום המלצה.

משה בניזרי: אם הבנתי נכון את צליל דבריו, אין להם הוכחות, וזה גם מה שהשר אמר מעל בימת הכנסת, שאנשים שהיו שם, שהם היחידים שהיו שם, הם עשו את זה.

גאלב מג'אדלה: תעבירו לנו את כל הממצאים, הכל בכפוף כמובן לנוהלים התקינים והמסודרים שאנחנו שומרים עליהם.

גאלב מג'אדלה: אבל פגיעה באדם, לא חשוב כרגע, רב עוד יותר – צריך לתת כבוד לאנשים.

גאלב מג'אדלה: אני לא יודע מי הקצינה, צריך לבדוק את זה.

גאלב מג'אדלה: זה לא יעלה על הדעת שדבר כזה יקרה.

גאלב מג'אדלה: אני מצפה שתעבירו לנו את הממצאים ותדווחו לנו מה קורה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רואים בחומרה שאזרח לוקח את החוק לידיים, במקום שישתמש ברשויות החוק והאכיפה.

גאלב מג'אדלה: .

גאלב מג'אדלה: אני קודם כל מברך אותך שהכנסת את המכללה למקום הזה.

גאלב מג'אדלה: אני כרגע לא מדבר על המיקום אלא על המחשבה.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד לאדוני ולגברתי, החוק נועד כדי לשרת את האדם ולא כדי לשעבד את האדם.

גאלב מג'אדלה: האדם לא בא כדי לשעבד את החוק ולשרת אותו.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד, אנחנו מחוקקים.

גאלב מג'אדלה: אבל בשבילי, מטרה נעלה, 230 תלמידים שהולכים ללמוד מקצוע ואחר כך להיות אדם עם מקצוע שיכול להתפרנס ולחיות בכבוד - עיריית ירושלים, אתם הייתם צריכים לעשות את התפקיד של מכללת בירן.

גאלב מג'אדלה: אתם לא עשיתם את התפקיד שלכם ואתם עוד מתעסקים עם החוק?

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד לחוק, שאני מכבד, בשביל זה קראתי ליועצת המשפטית של הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מכבד את החוק.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע כמה חוקים אנחנו מחוקקים מידי שנה כאן?

גאלב מג'אדלה: כדי לעזור לאזרח ולא כדי לפגוע באזרח ולא כדי לזרוק אותו מתוך מסגרת.

גאלב מג'אדלה: אתם התרשלתם.

גאלב מג'אדלה: לפני חודשיים יכולתם לפתור את הבעיה וזה לא היה מגיע לכאן ולא היינו דנים בזה.

גאלב מג'אדלה: הבעיה והתקרית עם הרב קרתה כתוצאה ממכללת בירן שנמצאת בשכונה ולכן צריך לפתור את הבעיה.

גאלב מג'אדלה: אבא שלי, עליו השלום, היה אומר: "חבר שלי יודע לרפא את היד השבורה עד שלא מאמינים אחרי שנה שהיתה יד שבורה".

גאלב מג'אדלה: חבר שלו היה אומר לו: "אבא שלי, עליו השלום, היה מונע את השבירה של היד".

גאלב מג'אדלה: יכולנו לפתור את הבעיה לפני חודש וחצי ולא להגיע לדיון הזה, אם הייתם בשקט ובשלווה ובחכמה וביושר ובצדק מעבירים את המכללה לראשאדייה.

גאלב מג'אדלה: אבל תקשיבו טוב.

גאלב מג'אדלה: אני יודע מה קורה שם.

גאלב מג'אדלה: משחקי הכבוד בין גברת אבו גוש למנהל בית הספר, לזה שהוא מהמשפחה שלה, זה שהיא רוצה לשמור על הכבוד שלו, זה לא בוועדה הזאת, לא כאן.

גאלב מג'אדלה: אני מודיע לכם, אני מזהיר אתכם, עד סוף החודש המכללה תעבור לבית ספר בתאום איתם.

גאלב מג'אדלה: יש להם זכויות, והם לא פלשו.

גאלב מג'אדלה: הם ממשיכים עד שהם עוברים ולא מפסיקים להם את הלימודים עוד יום אחד.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש מכם, מכללת בירן, אתם שבעתיים תפתחו את העיניים שהחודש הזה ייגמר בשלום ושלא ישתנה דבר ושלא יקרה עוד משהו חלילה וחס.

רפיק אבו פול: בשיתופו של כבוד הרב.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מבקשים מכם, בלי שום קשר לתיק ולתלונה ולכל מה שקורה, אנחנו מבקשים מכם להיות רגישים לעניין הזה כדי לסיים את החודש הזה.

גאלב מג'אדלה: הייעוץ המשפטי, תתכנסו כמה שאתם רוצים.

גאלב מג'אדלה: אנחנו תובעים.

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה שהנושא יתגלגל יותר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו תובעים להעביר את המכללה לבית ספר ראשאדייה בלי משחקי כבוד.

גאלב מג'אדלה: ותגיד לגברת שלווי ולגברת אבו גוש, שלא באו לכאן היום וזה חמור, וגם על זה נכתוב מכתב לראש העיר, שהם התחייבו לפני חודש וחצי.

גאלב מג'אדלה: משחקי הכבוד האלה – אבו גוש, מנהל בית הספר, קרוב משפחה שלה, זה לא פה, זה לא בעניין ציבורי, זה לא בית פרטי, זה לא עסק משפחתי.

גאלב מג'אדלה: השבוע תגמרו את הסיפור הזה כי עד סוף החודש הם צריכים לעבור.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שהמשטרה תמצה את התהליך ותעשה מה שצריך לעשות כדי שהאזרח לא ייקח את החוק לידיים פעם נוספת וכדי שהאזרח שפגעו בו יידע שיש רשויות שהוא יכול לסמוך עליהן.

גאלב מג'אדלה: מר גבאי, אני לא מקבל את ההתנצלות שלך.

גאלב מג'אדלה: לא מתנצלים על דבר טוב שעושים בחיים, גם אם יש בעיה עם החוק.

גאלב מג'אדלה: קודם כל עושים טוב.

גאלב מג'אדלה: קודם כל נותנים מענה ופיתרון ל-230 אנשים שמקבלים מסגרת.

גאלב מג'אדלה: אני יודע מה זה.

גאלב מג'אדלה: אני בתור מדריך בנוער העובד שלחתי נערים ללמוד מקצוע – נגר, רתך, מסגר, מגיל 14 עד גיל 18.

גאלב מג'אדלה: כולם אנשים מסודרים היום, בזכות המקצוע הזה.

גאלב מג'אדלה: חיים בכבוד, לא התגלגלו לסמים, לא עבריינות, לא לשום דבר, לא נזקקים, לא מקבלים קצבת ביטוח לאומי.

גאלב מג'אדלה: חיים בכבוד, אזרחים טובים.

גאלב מג'אדלה: אני מברך אותך על כל פעולה שעשית ואני מברך את מכללת בירן.

גאלב מג'אדלה: גם אם היא למטרת רווח, בשבילי המטרה שלהם היא מטרה קדושה.

גאלב מג'אדלה: כל מי שעוסק בהשכלה ובלימודים ונותן מקצוע לאדם, בשבילי זה קדוש.

גאלב מג'אדלה: תשאל את כבוד הרב, השר לשעבר, כמה זה חשוב לתת לאדם מקצוע כדי שיחיה בכבוד ויתפרנס בכבוד.

גאלב מג'אדלה: אני מאוד מודה לכם על ההשתתפות ואני מקווה שמה שאנחנו מסכמים כאן זה יבוא לידי ביטוי בסיכום.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שבסוף החודש נתעורר ליום חדש ולמצב חדש ושכולנו נהיה מרוצים.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לכולם, תודה רבה למציע ולצוות הוועדה.