ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 69, 2006-11-14 00:00

עתניאל שנלר: צהרים ם.

עתניאל שנלר: ביקש ממני יושב-ראש הוועדה, חבר הכנסת מנחם בן-ששון, למלא את מקומו, עקב מות אמו, ואנחנו שולחים לו ניחומים גם מפתיחה של ישיבת ועדה זו.

עתניאל שנלר: הנושא על סדר-היום הוא פנייתו של שר המשפטים לוועדה על מנת שנעסוק בהמלצת ועדת החוקה, חוק ומשפט להארכת תוקף של שנתיים נוספות של הוראת השעה, בהתאם לחוק סדר הדין הפ (תיקון מס' 33 והוראת שעה) (תיקון מס' 3) – שנעשה אחר כך ב-2005 – התשס"ה-2005.

עתניאל שנלר: אם כן, אנחנו נדרשים להאריך את התוקף של הוראת השעה.

עתניאל שנלר: לצורך העניין, רק בשביל ישר קו, אני עושה את זה גם בשבי, כדי לדעת שלמדתי טוב את החומר, כי אתם ודאי מבינים שלא עסקתי בעניין הזה עד כה.

עתניאל שנלר: על פי מה שלמדתי, היתה ועדת שרים ב-2001 שעיקרה לאחד באופן הדרגתי את התביעה המשטרתית והפרקטות, אני מדבר על שנת 2001.

עתניאל שנלר: הדבר הזה בא בד בבד באותה שנה עם דוח מבקר המדינה, שבעיקר דיבר על הכפיפות הבעייתית שבין התביעה המשטרתית לבין מפקד האגף, שבסופו של דבר יהיו כפופים למערכת החוקרת שהיא גם מערכת הקשורה לתביעה עצמה.

עתניאל שנלר: זה נקרא "עקרון ההפרדה בין הגוף החוקר לגוף התובע".

עתניאל שנלר: הוועדה הזאת, ביו 2001, דנה על המודל האידיא של תביעה, איך תיראה התוכנית.

עתניאל שנלר: הוקמה שנה אחר כך ועדת שילה, שבחנה חלופות אפשריות לאיחוד המערכות, ואני מקריא סיכום מסקנות הדוח: "חברי הוועדה סבורים כי איחוד התביעה המשטרתית עם הפרקטות הוא הכרחי, וסבורים כי המצב הנוכחי נוגד סדרי מינהל תקינים".

עתניאל שנלר: אני מזכיר את הישיבה ביו 2004, שגברתי, המשנה ועץ המשפטי לממשלה, דיברה, ואני מצטט מדבריך: "אנחנו מבקשים חמש שנים כדי להיערך לאיחוד הפרקטות עם התביעה המשטרתית, אנו רוצים להביא משהו שלם יותר.

עתניאל שנלר: " היה דין ודברים עם יושב-ראש הוועדה הקודם, מיכאל איתן.

עתניאל שנלר: הכול כרקע, עד שהגענו לתיקון מס' 3, במאי 2005.

לבנת משיח: היה מהפך.

עתניאל שנלר: עדיין לא מהפך, החלטת הממשלה עדיין היתה אותה החלטת ממשלה.

עתניאל שנלר: היועץ המשפטי לממשלה הביע הסתייגות, או מחשבה, שמא ראוי לבחון את ההחלטה בצורה קצת שונה, על מנת צור משקל ראוי, אם הבנתי נכון, גם לעבירות פחותות מפשע, כמו עוון וחטא.

עתניאל שנלר: זה מה שקראתי בחומר הרב שהטילו ע לקרוא.

עתניאל שנלר: יש כנראה עוד צדדים נוספים.

עתניאל שנלר: אני מציע שנשמע את סקירת

עתניאל שנלר: כם באשר לתהך, איפה הדברים עומדים היום בתהך מימוש החלטת הממשלה או לגבי חלופות.

לבנת משיח: אני רוצה להשם את הרקע אם אפשר.

לבנת משיח: אומנם ציטטת החלטת ועדת שרים, אבל מאז שהיו מסקנות ועדת שילה נכנס לתפקידו היועץ המשפטי מני מזוז, והוא התחיל לבחון את הנושא, וככל הנראה היה ברור שיהיה קושי באיחוד מלא של שתי המערכות האלה.

לבנת משיח: לפיכך החלו בעבודה של בחינת אלטרנטיבה לדבר הזה.

לבנת משיח: הבחינה נעשתה על ידי הקמת ועדת היגוי, שבחנה מהן עבירות הפשע, כשהמגמה היא מגמה מוסכמת שעבירות הפשע צריכות להיות בטיפול הפרקטות.

לבנת משיח: עם זאת, צריך לראות, האם כל עבירות הפשע צריכות להיות בטיפול הפרקטות.

לבנת משיח: ולגבי עבירות הפשע שכן בטיפול הפרקטות, צריך לבחון מה ההיערכות הדרושה כדי להחזיר את הטיפול לפרקטות.

לבנת משיח: בעקבות הבחינה הזאת, לפני שנה באה שרת המשפטים דאז, בהסכמת השר לביטחון פנים, שהוא מופקד על המשטרה, ובהסכמת האוצר, בתוכנית תלת שנתית שהוצגה לפני שנה בפני הוועדה, ובאותה תוכנית יש פירוט של החזרת תיקי הפשע, טיפול הפרקטות באופן הדרגתי, וגם התייחסות לעבירות עוון.

לבנת משיח: כלומר, זה מין רה-ארגון בחלוקת הטיפול בתיקים.

לבנת משיח: נעשתה על פי בקשת יושב-ראש הוועדה הקודם עבודה רבה כדי לגבש תוכנית מפורטת, כי הוא לא היה מוכן שנמשיך להאריך את הוראת השעה מב שהממשלה באה עם תוכנית מפורטת.

לבנת משיח: התוכנית הזאת הוצגה בפני הוועדה, ואנחנו עכשיו בוחנים אם אנחנו מבצעים את התוכנית וכיצד, וכמה זמן עוד צריך להארכת ההוראה כדי ישם את התוכנית הזאת.

לבנת משיח: התוכנית הזאת התחילה לקרום עור וגידים החל מיוני 2006, כפי שהיה מתוכנן.

לבנת משיח: יש התחלה של החזרת תיקי הפשע, לפי הפירוט שמופיע בתוכנית.

עתניאל שנלר: עבירות אמות ומעשה מגונה שנעברו בקטין, עבירות הנוגעות לשיבוש הכי משפט ועוד.

עתניאל שנלר: זה מה שמתבצע מאמצע 2006 לפי התוכנית.

עתניאל שנלר: לכאורה עכשיו אנחנו נמצאים בהיערכות לקראת 2007.

לבנת משיח: נכון.

לבנת משיח: צריך להביא בחשבון, כפי שצוין בתוכנית, שהחלו בה רק מיו 2006, ולכן אנחנו בהתחלת יישום התוכנית.

לבנת משיח: עם זאת, התוכנית מפורטת ל-2007 ול-2008, וגם מבחינת המשאבים, מבחינה תקציבית, הנושא הזה מתוקצב ומתוכנן, כפי שתוכל לשמוע יותר פרטים בהמשך.

לבנת משיח: כדי לסיים את יישום התוכנית הזאת, אנחנו זקוקים להארכת הוראת השעה לשנתיים נוספות, כי אנחנו רק בשנה הראשונה של יישום התוכנית.

לבנת משיח: לכן באנו וביקשנו להאריך את הוראת השעה בעוד שנתיים.

לבנת משיח: במהלך השנתיים האלה נלמד את צורת ההעברה, ויש להניח שבעקבות זאת נבוא בבקשה לתיקוני חקיקה, כי הנושא של טיפול בתיק פשע, במשטרה או בפרקטות, דורש קביעה בחוק.

לבנת משיח: אם יהיו תיקים נוספים שיוחזרו לפרקטות, הדבר הזה ידרוש תיקון חוק.

דרורה נחמני-רוט: זה מתוכנן ל-2007.

דרורה נחמני-רוט: וב-2007 יש מספר תיקי פשע שצריכים לעבור למשטרה, וזה גם לפי תוכנית ההיערכות.

עתניאל שנלר: גברתי, האם תואי להבהיר דבר אחד מהותי?

עתניאל שנלר: אני מבין שתוכנית תלת-שנתית החלה להתגלגל, ואני מניח שהיעד ל-2006, של 1,837 תיקים, לא יעמוד במלואו, כי זה התחיל באמצע השנה.

עתניאל שנלר: יחלפו שלוש שנים, ובסופן של שלוש השנים, האם נמצא את עצמנו על בסיס החלטת הממשלה או שמא יידרשו לא רק שינויי חקיקה אלא שינוי החלטת ממשלה?

עתניאל שנלר: ככלות הכול, בהקשר הזה לממשלה יש תוכנית.

לבנת משיח: בתוכנית הממשלה יש חלק מתיקי הפשע, שאמורים להיות מטופם על ידי המשטרה.

איל זנדברג: הוא מתכוון להחלטת הממשלה, לא לתוכנית שרת המשפטים.

עתניאל שנלר: החלטת הממשלה מ-2001- - -

דפנה ביינוולד: הוא מתכוון לאיחוד.

לבנת משיח: אני יודעת שהוא מתכוון לאיחוד.

לבנת משיח: אם עדיין יהיו תיקים שיהיו מטופם במשטרה, ייתכן שניתן יהיה לבצע איחוד.

לבנת משיח: בשלב זה אנחנו לא יודעים את הדבר.

עתניאל שנלר: היתה החלטת ממשלה לבצע מעשה.

עתניאל שנלר: בא היועץ המשפטי לממשלה וסבר שבתנאים הקיימים קשה מאוד, או לא ניתן, לבצע.

עתניאל שנלר: אחד משניים, או שיוצרים תנאים שאפשר או שהיועץ המשפטי לממשלה בא לממשלה ואומר: חברים, תשנו את החלטת הממשלה, כי אי אפשר ישם אותה.

עתניאל שנלר: אני רואה תוכנית ביניים שאומרת, שבסופה נדע האם לשנות את התנאים או לשנות את החלטת הממשלה.

עתניאל שנלר: האם אני מבין נכון?

לבנת משיח: בסופו או באמצעו של ביצוע התוכנית, אני מתארת לעצמי שאם היועץ המשפטי יגיע למסקנה שלא ניתן לעשות איחוד מלא בין שני המנגנונים, הוא יחזור לממשלה כדי לקבל החלטה בכיוון הזה.

איל זנדברג: השאלה הנשאלת, האם העברה של עוד 2,000 או 3,000 תיקים זה מה שיביא את השינוי או שנדרשת בחינה עמוקה שהיא מעבר לעוד 1,000 תיקים, פחות 2,000 תיקים, הרי מדובר על עשרות אלפי תיקים.

איל זנדברג: התוכנית התלת שנתית מדברת על כ-5,400 תיקים, 6,000 תיקים, זה לא באמת השינוי, זה לא מרכז הכובד שיגרום לחשיבה מחדש על היעד הסופי.

דרורה נחמני-רוט: הרבה יותר מאשר 5,000 תיקים.

איל זנדברג: זה לא משנה, גם אם זה יהיה 10,000 תיקים.

איל זנדברג: היעד הסופי הוא יעד עקרוני של קיומה של תביעה משטרתית, עצמאותה וכן הלאה.

איל זנדברג: ולכן אני תוהה מה יתחדש בבקשה לעוד שלוש שנים, שיעבירו עוד 2,000 תיקים, עוד 3,000 תיקים?

איל זנדברג: מה ישתנה באופן אמיתי?

איל זנדברג: איזה לקחים יופקו?

לבנת משיח: מה שחשוב, שתיקי הפשע יטופלו על ידי המערכת המתאימה.

לבנת משיח: יש עניין של מורכבות תיקים.

לבנת משיח: הנושא של ההשתייכות הארגונית רק לגוף אחד, אומנם מבקר המדינה הצביע על היתרונות שיש לזה, אבל ככל הנראה, מכיוון שיש קושי רב מאוד לבצע את זה, אם לא ניתן לבצע את האיחוד, צריך תחפים.

לבנת משיח: התחף שהתחילו בו, שרוצים לקדם ולראות אם נוכל לעמוד בו, זה הנושא של הבטחת עצמאות התביעה המשטרתית.

לבנת משיח: כלומר, התכת כרגע היא לבחור את התיקים שיהיו בטיפול התביעה המשטרתית, התיקים המתאימים, כאשר רוב תיקי הפשעים אמורים לחזור לפרקטות, והתיקים שיטופלו על ידי המשטרה, יש להבטיח שהמשטרה תטפל בהם בצורה העצמאית ביותר מבחינת התביעה, ואת זה אנחנו רוצים לקיים במסגרת הנוכחית.

עתניאל שנלר: אני רוצה להבין יותר.

עתניאל שנלר: אני מתרשם, ואני רוצה שתתקנו את ההתרשמות ש, שמנסים להטיל את עיקר כובד המשקל על המשטרה.

עתניאל שנלר: אני מקריא ממכתבה של שרת המשפטים, נאמר כך: "מפכ"ל משטרת ישראל, באישור השר לביטחון הפנים, החל בפעולות להעמקת עצמאותה של התביעה המשטרתית ואי תלותה במחלקת החקירות המשטרתית; יצוין כי עצמאות מלאה, על ידי הקמתו של גוף תביעה ארצי מרכזי, מחייבת שינויים ארגוניים ולוגיסטיים בע היקף, והינה בעלת משמעויות תקציביות גבוהות".

עתניאל שנלר: שאלתי מהן אותן פעולות להעמקת העצמאות שנעשו עד כה בתוך המשטרה בין התביעה המשטרתית לראש אגף החקירות.

רחל אדלסברג: אני הממונה המקצועית על כל מערך התביעה בארץ.

רחל אדלסברג: כמו שציין המפכ"ל באמת מדובר כאן בשינוי ארגוני ולוגיסטי, שהוא לא קל ולא פשוט בגוף כמו משטרה, לכן נעשו בדיקות מקדימות.

רחל אדלסברג: היו צוותים וועדות שבדקו איך אפשר להבטיח את עצמאות התביעה.

רחל אדלסברג: בסופו של דבר התקבלה החלטה על ידי המפכ"ל, לקראת סוף השנה שעברה, והשינוי שבוצע הוא שינוי ראשוני, שינוי ארגוני, שהוא שינוי מאוד משמעותי מבחינתנו, והוא בא די ביטוי גם ברמת השטח וגם ברמת המטה הארצי.

עתניאל שנלר: זה אומר שאין כפיפות ישירה בינך לבין ראש אגף החקירות?

רחל אדלסברג: אני אסביר מה היה קודם ומה השינוי היום, ולמה זה שינוי משמעותי, לפחות כשינוי ראשוני.

רחל אדלסברג: ביחידות השטח, ראש לשכת התביעות במרחב היה כפוף לקצין החקירות המרחבי, כפיפות פיקודית וכפיפות מקצועית.

רחל אדלסברג: ומכאן באה הביקורת של מבקר המדינה, עלה החשש שקצין האח"ק המרחבי, בהיותו עובד יום-יום עם ראש לשכת התביעות, שמא עלול לתת לו הנחיות או להתערב בשיקול הדעת המקצועי שלו, בהיותו מפקדו ובגלל הקשר היומיומי בתיקים.

רחל אדלסברג: השינוי הארגוני בא די ביטוי בכך שביטלנו את הדרג המרחבי.

רחל אדלסברג: זאת אומרת, חידות התביעה אין שום כפיפות לדרג המרחבי, לא לקצין האח"ק המרחבי ולא למפקד המרחב.

רחל אדלסברג: הוקמו יחידות תביעה מחות.

עתניאל שנלר: פיזית הוא יושב במרחב.

רחל אדלסברג: הוקמו יחידות תביעה מחות במקומות שהיו מרחבים, שזה כל הצפון, כל הדרום ומחוז מרכז, שזה מרבית התביעה המשטרתית.

רחל אדלסברג: בוטל הדרג המרחבי, אין יותר ראש לשכה, אין כפיפות לשום גורם במרחב.

רחל אדלסברג: מונה ראש יחידת תביעות מחוזי שהוא אחראי על מערך התביעה בכל המחוז, ויש לו שלוחות.

רחל אדלסברג: זאת אומרת, מה שהיה בעבר ראש לשכה, היום זו שלוחה, שיושבת באותו מקום רק מטעמי נוחיות, כי אנחנו מופיעים מול בתי משפט פזורים, ונוחה לנו הקרבה לבית המשפט המקומי.

רחל אדלסברג: הם יושבים שם מטעמי נוחות בלבד, אין להם שום קשר ושום כפיפות למרחב.

עתניאל שנלר: הזכרת שלושה מחוזות.

עתניאל שנלר: דומני שאנחנו מדברים על פי שניים מחוזות, את ירושם, ש"י ותל-אביב לא הזכרת.

רחל אדלסברג: נכון ירושם, ש"י ותל-אביב לא הזכרתי מאחר שירושם, ש"י ותל-אביב ממילא היתה יחידה מחוזית בגלל המבנה.

רחל אדלסברג: המבנה הגיאוגרפי שונה, ולכן מלכתחילה המבנה הארגוני היה שונה.

רחל אדלסברג: ירושם, תל-אביב וש"י, שזה מחוז מאוד קטן, ממילא היתה יחידה מחוזית, ולא ישבו ראשי לשכות בתחנות ובמרחבים.

רחל אדלסברג: הבעיה היתה בצפון, בדרום ובמרכז.

רחל אדלסברג: פה ראינו את עיקר החשש, והדרג הזה בוטל לחלוטין, הוא פשוט לא קיים.

רחל אדלסברג: ראש יחידת התביעות המחוזי קיבל גם מעמד, זה בא די ביטוי גם בדרגה, ואתם יודעים שהמשטרה זה מבנה היררכי, ואתה יכול לקבל הוראות מדרג גבוה יותר.

רחל אדלסברג: יש פה גם עניין של מעמד, הוא קיבל דרגה של סגן ניצב, ובכך הוא הפך למעשה מקביל לראש ענף חקירות במחוז.

רחל אדלסברג: בינתיים, באותה תקופה, בוצע עוד שינוי ארגוני מאוד-מאוד משמעותי במשטרה, אוחדו שני אגפים.

רחל אדלסברג: היה אגף חקירות לחוד ואגף מודיעין לחוד, ושני האגפים האלה אוחדו, ובראשם עומד מפקד אחד, שהוא ראש אגף לחקירות ולמודיעין.

רחל אדלסברג: השינוי הזה בוצע גם בדרג של המטה הארצי וגם בדרג המחוז.

רחל אדלסברג: מונה קצין אח"ם, שהוא גורם מתכלל של כל הזרועות שעוסקות באכיפת החוק.

רחל אדלסברג: ראש יחידת התביעות המחוזי כפוף לקצין האח"ם המחוזי, הוא גורם מתכלל, בניגוד למה שהיה קודם, שזה היה קצין חקירות.

רחל אדלסברג: הוא כפוף או פיקודית, מקצועית הוא כפוף א, לראש מחלקת התביעות.

רחל אדלסברג: הפצנו, עוד בנובמבר שנה שעברה, נוהל סדור ומפורט שמסביר את הכפיפויות, את הסמכויות, מה עושים במקרה של מחלוקת.

רחל אדלסברג: הנוהל מאוד מפורט, ולט הוא מסדיר בצורה ברורה מאוד את שיקול הדעת העצמאי לחלוטין של התביעה.

רחל אדלסברג: באופן חד משמעי וברור צוין, שברגע שתיק עובר חידת התביעות, כל החלטה בתיק וכל פנייה שנוגעת לתיק, אם לפני הגדת כתב אישום, אם במהלך המשפט, בכל שלב שהוא, ההחלטה בידי ראש יחידת התביעות בלבד.

רחל אדלסברג: זאת אומרת, אין שום אפשרות מעשית שגורם אחר יתערב, גם אין היום מי שיתערב.

רחל אדלסברג: במקרה של מחלוקות שלא נפתרות בדרג המחוז, זה יכול להגיע עד א.

עתניאל שנלר: אני מבין מכאן שההיערכות הזאת נותנת לכאורה מענה למה שמבקר המדינה כתב בדוח, להפרדת התלות.

עתניאל שנלר: איך השינוי המבני הזה משפיע על יחסי העבודה מול הפרקטות?

עתניאל שנלר: האם יש בכלל השפעה כלשהי?

רחל אדלסברג: אני מיד אתייחס לזה, אני רק אשם את השינוי שנעשה בדרג של המטה הארצי.

רחל אדלסברג: אני הייתי כפופה, מקצועית ופיקודית, לראש מחלקת החקירות, ופה היתה בעיה.

רחל אדלסברג: אחרי שנעשה האיחוד, ראש מחלקת החקירות הפך לראש חטיבת חקירות.

רחל אדלסברג: השינוי בא די ביטוי בכך שנותקתי ממנו לחלוטין, ואני היום כפופה ישירות לראש אגף לחקירות ולמודיעין.

רחל אדלסברג: נותקתי לחלוטין ממחלקת החקירות, וזה שינוי מאוד משמעותי.

רחל אדלסברג: זה השינוי הארגוני שנעשה במשטרה, שהתלווה לו כמובן נוהל עבודה מסודר.

רחל אדלסברג: מבחינת יחסי העבודה עם הפרקטות, בנוהל העבודה, הסדרנו גם את הנושא של יחסי גומם עם גורמי חוץ וכמובן מול- - -

יצחק לוי: הניתוק הזה שקרה בארצי לא קרה במחוזות.

יצחק לוי: החקירות והתביעות הופרדו גם במחוז?

רחל אדלסברג: בוודאי, זה מה שהסברתי.

רחל אדלסברג: ביטלנו לגמרי את הדרג המרחבי.

יצחק לוי: את זה הבנתי.

יצחק לוי: אני שואל לגבי הכפופות במחוז.

רחל אדלסברג: לפני כן ראש לשכת התביעות היה כפוף לקצין החקירות, היום הוא לא כפוף בכלל לדרג המרחבי.

יצחק לוי: אני מדבר על הדרג המחוזי.

רחל אדלסברג: בדרג המחוזי, כמו שהסברתי, כפוף לקצין האח"ם המתכלל פיקודית בלבד--

יצחק לוי: הוא אשר אמרתי.

רחל אדלסברג: --ולא מקצועית.

יצחק לוי: בארצי את לא כפופה לראש חטיבת החקירות.

עתניאל שנלר: כמו שבצבא יש קצין חיל ראשי ויש אלוף פיקוד, כאן יש האחריות הפיקודית הישירה והאחריות המקצועית, שבעצם עוקפת אחריות עם יכולת לממשק.

רחל אדלסברג: זה בא להבטיח שבכל הנושאים המקצועיים שנוגעים לשיקול דעת, ההחלטות התקבלו בתחום התביעה בלבד.

עתניאל שנלר: אני רוצה להעלות דבר שמציק מתחילת העיון בחומר.

עתניאל שנלר: השאלה ש נובעת בעיקרה מתמימותי הרבה.

עתניאל שנלר: ראיתי החלטת ממשלה משנת 2001, זה היה מזמן, לפני הרבה שנים.

עתניאל שנלר: אני שומע עכשיו על מהלך ביניים ניסיוני, שבסופו יגידו אם יש היתכנות, אם אפשר לבצע או איך אפשר לבצע.

עתניאל שנלר: החלטת הממשלה היא מלפני חמש או שש שנים, אני לא מגזים.

עתניאל שנלר: אני חש, כחבר כנסת, כמייצג את הציבור, שזה תמוה איך אחרי חמש שנים זו השנה הראשונה שבודקים את האפשרות האם לבצע את החלטת הממשלה.

עתניאל שנלר: אני אומר את זה על אף שקראתי, ואני מבין את המכניזם.

עתניאל שנלר: לא רק זה, אני סבור שאי אפשר לבוא ולהגיד מה תהיה התוכנית העתידית, כי אף אחד לא יודע.

עתניאל שנלר: אם אשאל מה לוח הזמנים לתוכנית עתידית, גם זה אי אפשר לדעת.

עתניאל שנלר: אתם תחטו בעוד שנה או שנתיים מה יהיה.

עתניאל שנלר: אני אבקש לדעת על תקציבים, אי אפשר לדעת.

עתניאל שנלר: קשה לקבל התנהלות של חמש שנים אחרי החלטת ממשלה.

עתניאל שנלר: בשביל מה יש ממשלה?

עתניאל שנלר: או בכלל לא צריך ממשלה מבחינת סדרי שלטון?

עתניאל שנלר: הממשלה לא ידעה שיש קשיים?

עתניאל שנלר: הגיע יועץ משפטי לממשלה חדש, באיזה שלב באמצע הדרך, האם המשמעות שכל החלטות הממשלה שהיו לפני כן נעצרות, עושים רביזיה ומנסים לבחון אותן?

עתניאל שנלר: אני חש, כחבר כנסת, אי נוחות רבה מאוד מלוח הזמנים הגדול שעבר מאז.

עתניאל שנלר: והייתי מאוד שמח לנסות ולהבין, האם יש איזה מכניזם שאפשר להגיד שממשלה שמושלת במדינת ישראל מקבלת דברים בקצב שמכבד את הממשלה.

יצחק לוי: זה לא בדיוק נושא הדיון.

יצחק לוי: הרחבת את זה לממשלה מושלת, זה דיון הרבה יותר רחב.

יצחק לוי: אני רוצה להתייחס לעניין שאנחנו דנים בו עכשיו.

יצחק לוי: לקח הרבה זמן עד שזה הגיע לדיון.

יצחק לוי: כלומר, מ-2001 עד 2005.

איל זנדברג: ב-2004 וב-2005, פעמיים.

יצחק לוי: אני מבין שזה יצא לדרך, התחלנו בשינויים ארגוניים ובבחינת הדברים, ולכן יש מקום לאופטימיות לגבי המהלך הזה.

יצחק לוי: רק שאני לא חושב שהמהלך הנכון הוא, שב-2008 נבוא עם תיקוני חקיקה.

יצחק לוי: הגברת משיח אמרה שיכול להיות שהם יבואו קודם.

יצחק לוי: אני לא רוצה את היכול להיות, אני רוצה להיערך לשנה, ושתבואו ותגידו לנו מה תיקוני החקיקה.

יצחק לוי: למה לנו לסחוב את זה בעוד שנה?

לבנת משיח: תיקוני החקיקה לא שייכים להארכת התוקף.

יצחק לוי: מה ששייך, שאנחנו מחייבים על ידי זה דיון נוסף, ואומרים לכם להביא לנו כל מה שתצטרכו לשנות בעוד שנה.

יצחק לוי: כלומר, אל תסחבו לנו עד סוף 2008, ואז תבואו ותגידו שצריך שינוי כזה ואחר, יועץ משפטי יחט שזה לא מתאים, יועץ משפטי יחט שהוא חוזר לממשלה.

יצחק לוי: אנחנו לא רוצים למשוך את זה עוד שנתיים.

יצחק לוי: זאת הצעתי, להאריך את הוראת השעה לשנה, ולבקש מכם בתוך שנה להתאמץ ולבוא עם עמדת היועץ המשפטי לממשלה מגובשת לגבי ההמשך, שאם נראה בעוד שנה שיש צורך בשינויים שנעשה אותם כבר בעוד שנה ולא בעוד שנתיים.

לבנת משיח: התוכנית של הממשלה, כפי שהונחה על שולחן הוועדה, היא תוכנית של שלוש שנים, כאשר בכל שנה מפורט מה עובר לאן.

לבנת משיח: לצורך כל אחד מהשלבים האלה יש צורך בתיקוני חקיקה, כדי שבתוספת שקבענו נקבע מה העבירה שחוזרת לפרקטות.

לבנת משיח: כלומר, ברור שכדי לבצע את התוכנית כפי שקבועה ל-2007, אנחנו צריכים לבוא ב-2007 עם תיקוני חקיקה, שהם לא תיקוני חקיקה של הארכת הוראת השעה, אלא תיקון של תוכן התוספת.

לבנת משיח: זה מנותק.

יצחק לוי: הבנתי, אבל את אמרת עוד משפט אחד שבגינו אני מציע את ההצעה.

יצחק לוי: אמרת שייתכן שהיועץ המשפטי יגיע למסקנה שאי אפשר לבצע את כל התוכנית, או שצריך לשנות משהו.

יצחק לוי: את אומרת שנתקדם עם התוכנית התלת-שנתית, וככל שנתקדם ממילא נצטרך תיקוני חקיקה, וזה בסדר, אבל אני רוצה לחייב את היועץ המשפטי שההחלטות שלו לא יהיו לטווח של שנתיים, אלא לטווח של שנה.

יצחק לוי: לא אכפת שבעוד שנה תגידו שאתם רוצים עוד הארכה לשנה, אבל שנדע בעוד שנה איפה הדברים עומדים, ושנדע גם להתכונן כך שבסוף 2008 הכול יסתיים.

לבנת משיח: מקובל מה שאתה אומר, רק שאין חובה בשביל זה להאריך הוראת שעה רק לשנה.

לבנת משיח: אתה יכול לחייב אותנו לבוא ולדווח, הרי אנחנו מכירים את החקיקות האלה שיש לנו דיווחים תקופתיים שאתם קובעים ומחייבים אותנו בהם.

יצחק לוי: האקדח של הוראת השעה לשנה הוא יותר טעון מאשר האקדח שתבואו בעוד שנה לדווח.

עתניאל שנלר: מול המערכת אין אקדחים.

עתניאל שנלר: להפך, היד המושטת יותר ארוכה.

יצחק לוי: זה אקדחים וירטואים, כי אז אין להם ברירה.

דרורה נחמני-רוט: ממילא נהיה כאן בעוד שנה, כי יש תיקון ל-2007.

גדעון בן-דוד: אני מנהל אגף הארגון והתקצוב של משרד המשפטים, אני מדבר פחות על הצד המשפטי, יותר על הצד הארגוני.

גדעון בן-דוד: אם החלטות הוועדה יהיו להאריך בשנה, הרי שניתקל בקשיים.

גדעון בן-דוד: היום בתקן שאני מקבל ממשרד האוצר, אני מצח לאייש במקרה הטוב בין 10 ל-12 חודשים, זה ועדת חריגים, ועדת חריגים עונה, מכרז פנימי, אני לא רוצה להלאות אתכם.

גדעון בן-דוד: יש סיפורים, ובכל דלת עוצרים אותנו.

גדעון בן-דוד: אם היום הוועדה תקבל החלטה שמאריכים את תוקף ההוראה לשנה אחת, את התקנים של 2008 אני לא אקבל מהאוצר ב-2007 כדי שאוכל להתחיל בתהך של גיוסם.

איל זנדברג: הארכת השעה היא רק עד היום, ובכל זאת קיבלתם.

דפנה ביינוולד: לא, סחה.

דפנה ביינוולד: את התקנים של הפרקטות גמרתי אתמול, ובשבוע הבא אפשר יהיה לאייש אותם, כששישה חודשים אנחנו עובדים.

עתניאל שנלר: אתה אומר שלא נאריך לשנה, אלא שנאריך לתשעה חודשים, כדי שיהיה מספיק זמן לפני שנת התקציב הבאה לגייס כוח-אדם?

גדעון בן-דוד: הסיכום שלנו עם האוצר שאת המשאבים של 2007 ו-2008 אנחנו מקבם ב-2007, על מנת שגם את התקנים של 2008, של השנה הששית, נספיק לגייס במהלך 2007, שב-2008 הם יהיו ד השולחנות לעבודה.

גדעון בן-דוד: לכן אני מבקש, מהבחינה הארגונית, התקציבית, אם אפשר, לקבל את הצעתה של עורכת-הדין לבנת משיח, להאריך את הוראת השעה לשנתיים.

גדעון בן-דוד: אם אתם רוצים דיווחים, תזמינו את האנשים לדווח בעוד שנה.

גדעון בן-דוד: אחרת, האוצר תוקע אותי בתהך.

גדעון בן-דוד: אני אומר את האמת.

עתניאל שנלר: לשיטתך ולשיטת מה שעורכת-הדין משיח הציגה נאמר, שהתוכנית הזאת מתבצעת שנתיים, והגענו לשלהי התוכנית בשנת 2008, ואנחנו צריכים לדון על העניין.

עתניאל שנלר: הרי הדבר יידון בהארכה לעוד שנתיים, בנובמבר בעוד שנתיים.

עתניאל שנלר: דא עקא, שאין לזה שום משמעות להיערכות הארגונית של 2009.

עתניאל שנלר: בחוק התקציב, כשאתה מציג תוכנית רק בעוד שנתיים, היכולת הכי מהירה לעשות שינוי ארגוני מתוקצב עם כל המשמעויות יתחיל ב-2010, אין שום דרך אחרת לקצר את זה, בגלל חוק התקציב.

עתניאל שנלר: זה האילוץ מצד שני של מה שאתה מציג לנו כמחוקקים, כמעבירים תקציב.

עתניאל שנלר: לכן השאלה המהותית, האם אפשר, וכאן אני מתחבר לדברים של חבר הכנסת לוי, בשנה הבאה, בתום כשנה וחצי של התוכנית, לעצב את עיקרי התפיסה החדשה על משמעויותיה, של כוח האדם, תקציב, תרשים זרימה וכל מה שנדרש לארגון נכון של הדבר, כהצגה לנו לבחינה והתייחסות, ואז אני מבין את הלוגיקה, כי עד לאישור תקציב ב-2009 אפשר לכלול את ההמלצות של הדוח שלכם, שיונח בעוד שנה, על השולחן הזה.

עתניאל שנלר: אז אני מבין את ההיגיון, כי זה אותו היגיון כמו שאתה הצגת, אדוני.

גדעון בן-דוד: ההחלטה והבדיקה בנושא הזה, אלה נושאים לא פשוטים, ואני לא מתייחס כרגע לצד המשפטי.

גדעון בן-דוד: אני מתייחס כרגע לבחינה הלוגיסטית הארגונית.

גדעון בן-דוד: פרקטות המדינה היום בנויה בערי מחוז, יש מקומות שמוטות השטה שלהם מאוד קצרות.

גדעון בן-דוד: לקחת היום פרקטות שיושבת בחיפה או בנצרת, שמטפלת בקרית-שמונה, טבריה, מסעדה, קצרין, בית שאן, ההיערכות צריכה להיות שונה בתפיסה.

יצחק לוי: יש הרבה פחות תיקים, אתה מעביר למשטרה.

דפנה ביינוולד: הפוך.

דפנה ביינוולד: אנחנו מקבם יותר תיקים.

איל זנדברג: 1,800 תיקי פשע יעברו לפי התוכנית ב-2007 מהתביעה המשטרתית לפרקטות, וקצת מעל 500 תיקים יעברו מהפרקטות לתביעה.

איל זנדברג: סך הכול 1,300 תיקים יתווספו לעומס של הפרקטות.

איל זנדברג: זה המהלך ב-2007.

גדעון בן-דוד: לפי מיטב זכרוני, בשלוש השנים האלה מדובר על סדר גודל של 10,000 תיקים.

איל זנדברג: 5,400.

דרורה נחמני-רוט: יותר.

גדעון בן-דוד: אין ספק שאם ההיקף היה באותן ערי מחוזות שהפרקטות קיימת, הבעיה היתה יותר קלה.

גדעון בן-דוד: ברגע שלוקחים היום פרקט, שנמצא בחיפה או בנצרת, ומציבים אותו לטיפול מול בית המשפט בקרית-שמונה או בטבריה, זמני ההגעה הופכים את התהך להרבה יותר קשה והרבה יותר מסורבל.

יצחק לוי: להופיע שם או גם לעבוד שם?

יצחק לוי: האם אתה רוצה לפתוח לו לשכה בקרית-שמונה או שימשיך לעבוד בנצרת?

גדעון בן-דוד: בהחלט יכול להיות שהפרקטות תצטרך לעשות פריסה, כדוגמת המשטרה, עם מרחבים מול בתי המשפט.

יצחק לוי: יש לכם כבר החלטה על זה?

גדעון בן-דוד: לא.

עתניאל שנלר: אם מותר לומר, חבר הכנסת לוי, שנינו מדברים על אותו דבר.

עתניאל שנלר: אם היתה מונחת על השולחן הזה תוכנית, לא ניסוי, לא או, לא כאילו, הכול היה אחרת.

עתניאל שנלר: התחושה היא שאתה מציג לנו כמה מסובך לעשות תוכנית, ומה המשמעות או של התוכנית, ואני לא יודע עדיין על מה אתם מדברים.

גדעון בן-דוד: אם הבנתי נכון את עורכת-הדין משיח, הכוונה, שבעוד סדר גודל של שנה פחות או יותר תהיה תפיסה אם הולכים לממשלה או מבקשים הארכה.

עתניאל שנלר: זאת הפרוצדורה.

עתניאל שנלר: אתה התחמקת.

עתניאל שנלר: השאלה, האם תהיה תוכנית?

גדעון בן-דוד: יהיה קשה להכין תוכנית בתוך שנה.

גדעון בן-דוד: אני מודה.

עתניאל שנלר: קיבלנו תשובה.

עתניאל שנלר: אני חושב שאני מצטרף להצעה של יצחק לוי.

עתניאל שנלר: אם קשה להכין תוכנית, כדאי לגרום לכך שיעזרו לכם.

עתניאל שנלר: אני מנסה לעזור לכם, לא ללחוץ אתכם.

עתניאל שנלר: אתם בכוח רוצים שההארכה תהיה לשנה, כי אם לא תהיה כאן תוכנית בעוד שנה, לפחות מסגרת, אני אמץ להאריך את זה בעוד שנה, כי אין ברירה, אין כם אחרים.

עתניאל שנלר: אתה מעיד שאתה לא מסוגל להביא תוכנית.

יצחק לוי: אני אקשה עכם.

יצחק לוי: מה מונע מכם להגיש תוכנית בעוד חצי שנה?

יצחק לוי: אני לא אציע את זה.

יצחק לוי: אני רק שואל.

לבנת משיח: כרגע יש תוכנית לשלוש שנים.

לבנת משיח: אנחנו מתקדמים בכל שנה בפרוסה.

יצחק לוי: התוכנית היא תוכנית מאוד כלת.

איל זנדברג: תוכנית מאוד חלקית.

לבנת משיח: אנחנו צריכים ללמוד מהנתונים.

לבנת משיח: הנתונים של מספר התיקים הם נתונים של החוק.

לבנת משיח: אנחנו צריכים ללמוד מהנתונים האמיתיים.

יצחק לוי: אנחנו לא מדברים רק על שינוי לשלוש שנים, אלא על שינוי מוחלט.

יצחק לוי: כלומר, צריכה להיות פה תפיסה ארגונית, לא להביא בחשבון רק העברה של 1,500 תיקים, אלא להביא בחשבון שעכשיו כל החיים כך תעבדו.

יצחק לוי: כלומר, פעם זה יותר תיקים, ופעם זה עוד יותר תיקים, ופעם זה קצת פחות תיקים.

יצחק לוי: אתם לא אומרים לנו שמול התוכנית המשפטית של העברת התיקים וסוג העבירות וכן הלאה מה נדרש בתוכנית הארגונית.

יצחק לוי: המשטרה אומרת שהיא עשתה שינוי ארגוני, הם ביטלו את המרחבים, הם עלו ל של מחוזות, וזה בסדר.

יצחק לוי: משרד המשפטים עוד לא אומר לנו, הוא לא אומר לנו כלום, הוא אומר שעכשיו הוא רק שוקל את הצעדים הארגוניים.

לבנת משיח: משרד המשפטים אמר מה התרגום.

יצחק לוי: הוא לא אמר, לא שמענו.

יצחק לוי: אני מדבר על הצד הארגוני, והוא לא אמר.

לבנת משיח: זה מה שמופיע במה שהציגה שרת המשפטים לפני שנה, שאמרה שזה כרוך בהקצאת המשאבים הדרושים.

יצחק לוי: נניח שאת בשנה הבאה מסיימת שלב מסוים, אבל את צריכה להיות ערוכה מבחינה ארגונית, האם את פותחת לשכה בקרית-שמונה או לא פותחת לשכה בקרית-שמונה.

יצחק לוי: את צריכה שם עוד שלושה תקנים או לא צריכה עוד שלושה תקנים.

לבנת משיח: אני לומדת ממה שעשיתי בשנה הקודמת.

יצחק לוי: להערכתי, את צריכה לבוא עם תוכנית מסודרת, שהיא אחר כך או בסיס לשינויים מסוימים.

יצחק לוי: למה המשטרה יכולה להיערך ואתם לא?

יצחק לוי: למה המשטרה יכולה להגיד שהם ביטלו את המרחבים ואתם לא יכום להגיד שתפתחו מרחבים או לא תפתחו מרחבים?

יצחק לוי: המשטרה נערכה, ואתם לא נערכתם.

דפנה ביינוולד: זה נכון, זה מאוד שובה את הלב הצגת הדברים הזאת.

דפנה ביינוולד: לגבי המשטרה היתה בעיה אמיתית, היא עדיין קיימת, של התלות, אבל המצב הרבה יותר טוב.

דפנה ביינוולד: אין מצב כזה אצל הפרקטות.

דפנה ביינוולד: בפרקטות לא היה צריך להפריד תלות.

יצחק לוי: אני מבין מצוין.

יצחק לוי: את מסבירה שהמשטרה פתרה, מלבד הנושא הארגוני, עוד בעיה שהיתה שם, שהסתבר שזה התלות.

דפנה ביינוולד: הפוך.

דפנה ביינוולד: היא טיפלה בנושא הארגוני כדי לפתור את בעיית התלות.

יצחק לוי: אני שואל את משרד המשפטים שאלה מאוד ממוקדת.

יצחק לוי: מתי תוכלו לתת לנו תוכנית ארגונית, שנוכל להתייחס גם לצדדים הארגוניים, להכה בשלבים גם בנושא הארגוני במקביל לנושא המשפטי?

יצחק לוי: אי אפשר לקבל את זה שב-2008 תגמרו את ההיערכות המשפטית, ואחר כך נצטרך עוד שנתיים לפתוח מרחבים.

דרורה נחמני-רוט: לתוכנית ההיערכות יש גם הצד הארגוני, והצד העיקרי הוא נושא של תקנים.

דרורה נחמני-רוט: בשנה הראשונה ניתנו 20 תקנים לפרקטות, והם יאוישו בימים אלה, במובן זה שזה הפך למשרות, וכמו שגדעון בן-דוד אמר, זה תהך ארוך.

דרורה נחמני-רוט: בפועל, הפרקטות כבר עובדת עם היישום.

דרורה נחמני-רוט: כל התיקים שהיו צריכים לעבור בשנת 2006 עברו חזרה.

יצחק לוי: דבר אחד.

יצחק לוי: למה לא תוכלו להגיד אם תעבדו בצורה כזאת או אחרת?

יצחק לוי: דבר שני.

יצחק לוי: אם יש לו כבר 20 תקנים, מה הבעיה?

דפנה ביינוולד: צריך עוד מעל 40 תקנים.

עתניאל שנלר: מאוד לא הייתי רוצה שהדיון יגלוש לרמת התיק הבודד או התקנים.

עתניאל שנלר: ממה נפשך?

עתניאל שנלר: אם כל הסיפור הוא תקציב לתקנים ועניין ארגוני, חבל על הזמן.

עתניאל שנלר: נדמה שהחלטת הממשלה מ-2001, והתוכנית שהגישה שרת המשפטים במהות, זה לא שאלת התקנים, במהות זה התפיסה לגבי השילוב בין התביעה המשטרתית לבין הפרקטות.

עתניאל שנלר: מדובר על תפיסה מערכתית שהיא הרבה מעבר לבעיית הפרט או תקן כזה או אחר.

עתניאל שנלר: עזבו את הפרט, אם יש 20 תקנים או 19, אם יש תקציב או אין תקציב.

עתניאל שנלר: השאלה ששאל חבר הכנסת לוי, אני רוצה לחזור ולשאול.

עתניאל שנלר: מתי נוכל, והאם נוכל, לקבל, מוקדם ממה שציפיתם בתחילת הישיבה, תוכנית רעיונית, מסגרתית, שנוכל להגיד שהולכים לכאן או לשם, מממשים או עושים שינוי החלטת ממשלה.

עתניאל שנלר: זה כל מה שאנחנו מבקשים לדעת, אנחנו בכלל לא רוצים להיכנס לפרטים.

דרורה נחמני-רוט: גם בעניין הזה יש תשובה.

דרורה נחמני-רוט: דבר אחד, ישבה ועדת היגוי רצינית של כל הפרקטויות, המשטרה והמחלקה יעוץ וחקיקה במשרד המשפטים, ובחנה את כל העבירות, ועל כך גם מדברת שרת המשפטים בתוכנית ההיערכות, את כל העבירות שנדונות הן על ידי המשטרה והן על ידי הפרקטות.

דרורה נחמני-רוט: הוועדה המצה כאן לא להסתכל דווקא על פשעים או עוונות, ולתת למשטרה עוונות ולפרקטות את הפשעים, אלא היא הסתכלה מבחינת מורכבות העבירות, ופונקציונת, מה המשטרה יכולה לעשות מבחינת היכולות שלה וההיערכות שלה, ויש המלצות.

דרורה נחמני-רוט: ההמלצות שהיו כאן הן, להעביר הרבה מאוד עוונות מורכבים, כמו תיקי מ, כמו תיקים מסוגים שונים, שהם עוונות אומנם, אבל הם מורכבים, לפרקטות, ופשעים שהמשטרה מומחית להתעסק בהם, כמו אמות במשפחה, שזה תיקי פשע, להשאיר למשטרה.

דרורה נחמני-רוט: יש להם כל המשאבים ויש להם יחידה מיוחדת, ארגונית, הם עובדים עם המטריה הזאת בצורה מאוד מיומנת.

דרורה נחמני-רוט: לכן היו המלצות.

דרורה נחמני-רוט: בתוכנית ההיערכות, שרת המשפטים, היועץ המשפטי לממשלה ופרקט המדינה הקודם אימצו את ההמלצות של אותה ועדה, ולפי המלצות הוועדה הוכנה תוכנית היערכות לשלוש שנים, כאשר כל התיקים לגביהם המצה הוועדה, ויש כאן דוח די מפורט, עוברים בצורה שלבית.

דרורה נחמני-רוט: כן יש כאן תוכנית.

עתניאל שנלר: התוכנית של השרה, שהציגה, היא תוצאתית לדוח הזה, ובצורה שמעוררת בעיני הערכה, כי כחצי שנה אחרי הגשת הדוח, כבר ניתן היה להתחיל ישם, זה נראה מאוד אופטימי.

עתניאל שנלר: אני מאוד שמח על כך.

דרורה נחמני-רוט: התפיסה היא תפיסה של היערכות כלת מבחינה של מה ראוי שהמשטרה תתעסק בו ומה ראוי שהפרקטות תתעסק בו.

עתניאל שנלר: יש גם השאלה האיכותית וגם הכמותית, בעוד שבשאלה הכמותית יש פער של 4,500 תיקים בסך הכול, שיעברו מהמשטרה לפרקטות, יש גם השאלה הערכית שבאה די ביטוי בדוח הזה.

איל זנדברג: מי שקורא את הפרוטוקום של הוועדה הזאת יודע, שממש אותם דברים נשמעו לפעמים גם על ידי אותם חברי כנסת או מי שישב בראש לפני שנה ולפני שנה וחמישה חודשים.

איל זנדברג: ודוח הוועדה המפורט, שעשה עבודה רעיונית, היה ידוע, וכבר השתקף בתוכנית העבודה של שרת המשפטים שהוגש עקב חקיקה מפורשת ומאוד חריגה שמחייבת שר להגיש תוכנית.

איל זנדברג: הנקודה היא שגם התוכנית הזאת משקפת רעיון אחר מאשר החלטת הממשלה ב-2001, והנקודה הזאת כבר עלתה.

איל זנדברג: התשובה שאת נותנת כבר נדונה, והוועדה חשבה עה לפי שנה.

איל זנדברג: הוועדה אמרה: אתם מגישים תוכנית תלת-שנתית, אבל זו לא התוכנית הכוללת.

איל זנדברג: היא שאלה מה החזון של הממשלה לגבי מעמד התביעה המשטרתית או מה שהיא מטפלת.

איל זנדברג: אמר יושב-ראש הוועדה, שאז נדבר איך לעשות את זה.

איל זנדברג: לא הוצגו עדיין יעד סופי ותוכנית כוללת.

איל זנדברג: לכן הדוח והתוכנית של השרה לא יכום לתת מענה לשאלה מה היעד הסופי.

איל זנדברג: בדיוק מהטעם הזה קצבה הוועדה, לפני שנה, רק שנה, ולפני כן רק שישה חודשים ולא שנתיים או שלוש או ארבע שנים, כפי שהממשלה ביקשה, והריטואל חוזר על עצמו.

איל זנדברג: כמי שקורא פרוטוקום, למעשה הנושא המהותי, שהוא הנושא שנוגע לפיקוח של הכנסת על הממשלה, של מעמד התביעה המשטרתית וטיפול בתיקי עוון וחטא ואיחוד, ואיך זה מבחינת זכויות הנאשם או זכויות הקורבן ואכיפת הדין וכן הלאה, למעשה הנושא המהותי מעולם לא נדון.

דרורה נחמני-רוט: זה לא מדויק.

איל זנדברג: הנושא המהותי לא נדון, כי פעם אחר פעם הבקשה מוגשת כשבועיים עד שלושה לפני מועד תום ההארכה, חברי הוועדה דנים ומביעים את מורת רוחם ומאריכים פחות מהתקופה המבוקשת, אבל מאריכים את התקופה, וזה שיקול דעתם, אני לא מתערב בזה, אבל אנחנו מחסירים את הדיון בשאלה מה היעד של ממשלת ישראל, של הכנסת, בנקודה הזאת.

איל זנדברג: הנושא הזה לא נדון.

לבנת משיח: הנושא הזה הוא הנושא שנדון מלכתחילה מ-2001, מאז שהוצג כאן דוח מבקר המדינה.

לבנת משיח: אי אפשר שהוא לא נדון.

לבנת משיח: כל התוכנית הזאת נובעת מהדיון הזה, כיצד אנחנו מבטיחים את הטיפול הנאות של כל סוגי התיקים על ידי שני המנגנונים האלה שאנחנו מכירים.

לבנת משיח: היתה ועדה היסטורית של משה שילה, שחשב שנלך לדרך א' – איחוד של התביעה.

לבנת משיח: כאשר התחילו לעשות הערכה תקציבית של הדרך הזאת ראו שזה דבר שיקום בעוד 20 שנה כנראה.

לבנת משיח: היה צריך לחפש דרכים אלטרנטיביות.

לבנת משיח: בא יועץ משפטי חדש ואמר שהוא רואה שהדבר הזה לא הולך להתקדם בכיוון הזה בדרך הזאת, והציע שננסה תוכנית לאלטרנטיבית, כאשר, במקביל לפרטים שאנחנו מחזירים את התיקים, כדי שיהיה להם טיפול נאות לפי סוג העבירה בכל אחד מהמנגנונים האלה, נבטיח שגם התביעה המשטרתית תתקרב לדמות של הפרקטות, שאמורה להיות החזון.

לבנת משיח: העמדה הזאת היתה מקובלת גם על שרת המשפטים וגם על השר לביטחון פנים ב-2004, וב-2005 באו עם התוכנית הזאת.

לבנת משיח: כדי לדעת כיצד מתקדמים בהמשך, אתה לא יכול להציג כבר עתה תוכנית, כשלא למדת מתחילת היישום של התוכנית הזאת שהוצגה לנו לשנה.

לבנת משיח: אי אפשר להגיד שאנחנו לא דנים במהות, משום שהנושא של החזרת תיקי הפשע לתיקון הפרקטות זה כן מהות, והנושא של הרה-ארגון של המשטרה זה כן מהות, ואם נצח להתקרב למטרה בדרך הזאת, נזניח את הדרך של האיחוד, ואז תבוא החלטת ממשלה מסודרת כפי שכנראה אתה רוצה.

לבנת משיח: התוכנית, כפי שהיא כרגע, היא ביטוי של יישום תוכנית בכיוון של פתרון טוב יותר.

עתניאל שנלר: האם עוד מישהו רוצה להוסיף?

עתניאל שנלר: לא.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת לוי, אני רוצה להציע הצעת סיכום.

עתניאל שנלר: הייתי רוצה להציע, שבתום 12 חודשים יונחו בפני הוועדה מסקנות ביניים והצעת החזון אחרי שנה וחצי בפועל, זה כבר חלק ניכר מהתוכנית, גם אם תעבור אחר כך כמה שינויים, ועל זה יהיה דיון לאן החזון הולך להתגבש, לצד העניין לאשר לא לשנה, ולא לשנתיים, אלא ל-18 חודשים, ואני אבהיר מדוע.

עתניאל שנלר: ההיגיון ב-18 חודשים נובע מכך, שאם באמת בתום התקופה של 18 חודשים ניתן יהיה לעצב סופית את התפיסה, יהיו כחצי שנה או שבעה חודשים למערכות המינהות התקציביות להכין את תקציב המדינה ל-2009, שאם לא כן נאבד עוד שנה בגלל כמה חודשים.

עתניאל שנלר: ההארכה לשנה וחצי תאפשר את הדיון ההיערכותי והתקציבי, כך שבחודש מאי, בעוד שנה וחצי, יהיה לנו די זמן מול האוצר ואגף התקציבים והחשב הכל לבנות תוכנית אמיתית.

עתניאל שנלר: אם מקובל עך, הייתי מציע שלא נלך לשנה כמו שהצעת, אלא לשנה וחצי, אבל לבקש בתום שנה, שיהיה כאן דיון מהותי, ולשמוע הצעות של חברי הכנסת בהקשר הזה.

עתניאל שנלר: האם זה מקובל עך, אדוני?

יצחק לוי: בהחלט.

עתניאל שנלר: הדיון בעוד שנה יהיה דיון עזר לכולם, גם לכם וגם לנו.

איל זנדברג: ההחלטה צריכה להאריך את התוקף עד למועד שתחליטו עליו.

יצחק לוי: אני מציע, אחרי פגרת פסח ולפני הפגרה הגדולה.

עתניאל שנלר: קבענו על 1 ביוני 2008.

עתניאל שנלר: הצבענו.

עתניאל שנלר: הצבעה בעד – פה אחד הצעת ועדת החוקה, חוק ומשפט להאריך את תקופת תוקפה של הוראת השעה לפי חוק סדר הדין הפלילי (תיקון מס' 33 והוראת שעה) (תיקון מס' 3), התשס"ה- 2005, בכפוף לשינויים, נתקבלה.