ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 66, 2006-11-13 10:00

עתניאל שנלר: בוקר טוב, אני מתכבד להתחיל את הישיבה של ועדת החוקה.

עתניאל שנלר: הישיבה של היום היא ישיבת המשך לישיבות קודמות.

עתניאל שנלר: אני רוצה להזכיר למי שלא נכח בישיבות קודמות, שהדבר החל בדיון מהיר שיזם חבר הכנסת אורי אריאל בנושא החלטת שר הביטחון לאשר עשרות צווי הגבלה לאזרחים ביהודה ושומרון.

עתניאל שנלר: התקיים דיון ב5 ביולי, לאחריו הונחו על שולחן הכסת המסקנות ב12 ביולי.

עתניאל שנלר: נערך דיון קודם.

עתניאל שנלר: אנחנו מבקשים להמשיך את הדיון כדי לראות את הדברים מכמה אספקטים, בעיקר בגלל החשיבות של הוצאת הצווים המנהליים.

עתניאל שנלר: אנחנו רוצים להבין את המידתיות שבשימוש בכלי הזה.

עתניאל שנלר: בשלב שני נקבל סקירה מעורך דין שי ניצן לגבי מה שהיה היום.

עתניאל שנלר: אני מבקש מאלוף משנה יאיר לוטשטיין לתת לנו דיווח לגבי מה שקרה עם יותר מ11 צווים מנהליים, מה הסטטוס שלהם, האם נערכו דיונים תוך כדי התהליך, האם מישהו הועמד לדין.

יאיר לוטשטיין: אני אתן סקירה קצרה מבחינה סטטיסטית.

יאיר לוטשטיין: ישנם כיום 16 צווים מצווים שונים שנמצאים בתוקף.

יאיר לוטשטיין: סך הכל נחתמו 20 צווים מהסוג הזה.

יאיר לוטשטיין: היו עררים שהוגשו לוועדה הצבאית על ידי 4 מבין האנשים שקיבלו צווי הגבלה כאלה ואחרים.

יאיר לוטשטיין: הדיונים לגבי כל ה4 בוועדה הצבאית הסתיימו.

יאיר לוטשטיין: 3 דיונים הסתיימו בהחלטה שדחתה את הערעור.

יאיר לוטשטיין: דיון נוסף הסתיים בכך שלא היה צורך לתת החלטה עקרונית על רקע איזה שהוא הסדר שהצדדים הגיעו אליו.

יאיר לוטשטיין: ישנן שתי עתירות לבג"ץ שעומדות ותלויות בהקשר הזה.

יאיר לוטשטיין: עתירה אחת שממתינים להחלטה של בית משפט אחרי דיון שהתקיים ב31 באוקטובר, ודיון נוסף שאנחנו ממתינים לקיומו.

יאיר לוטשטיין: הצווים הם צווים לתקופות שונות, החל מתקופה של חודשיים ועד לתקופה של שנה.

יאיר לוטשטיין: אנחנו בימים אלה נמצאים לקראת סיומם של חלק מהצווים.

יאיר לוטשטיין: יש אנשים ממקומות שונים ברחבי יהודה ושומרון ומישראל.

יצחק לוי: כמה צווים מתוך ה16 הסתיימו?

יאיר לוטשטיין: יש כאלה שאמורים להסתיים בשבועות הקרובים.

יאיר לוטשטיין: מדובר בסדרי גודל של 5 צווים.

יצחק לוי: יש כוונה לחדש אותם?

יאיר לוטשטיין: הסוגייה הזאת תיבחן בהמשך.

יאיר לוטשטיין: יש כאלה שאינם תושבי איו"ש והצו שיצא לגביהם הוא צו שמונע את כניסתם לאזור יהודה ושומרון.

יאיר לוטשטיין: סוג נוסף של אנשים הוא כאלה שמתגוררים באזור יהודה ושומרון והוחלט להורות להם לגור במקום אחר בתוך איו"ש, לרוב באזור מעלה אדומים או בישראל.

יאיר לוטשטיין: זה המצב העובדתי.

יאיר לוטשטיין: אנחנו רואים את הצעד כצעד אפקטיבי שמשיג את המטרות שלו.

אורי אריאל: מה היו המטרות?

יאיר לוטשטיין: המטרות הן מטרות של אכיפת חוק.

אורי אריאל: נהוג לעצור אנשים כדי לאכוף חוק?

יאיר לוטשטיין: אנשים לא נעצרו, הם הוגבלו למקומות כאלה ואחרים.

יאיר לוטשטיין: הרשויות הגיעו למסקנה שהם מסוכנים וראוי להרחיק אותם מאזורים מסוימים.

אורי אריאל: האם יש מדיניות כוללת להרחיק אנשים שחשודים שיעשו עבירות רכוש בצורה כזאת של צווי הגבלה או בצורה של צווים מסוגים שונים?

אורי אריאל: הייתי שמח לשמוע קודם על יהודה ושומרון, אחר כך על כל מדינת ישראל.

אורי אריאל: נדמה לי שזאת מדיניות חדשה.

יצחק לוי: האם מדובר בהרחקות בגלל סכנה של פגיעה ברכוש, או שמא מדובר בסכנות אחרות שבגללן יש צווי הרחקה?

שי ניצן: נדמה לי שהדיון הזה הוא השלישי במספר מאז שהתחילו להוציא את הצווים האלה.

שי ניצן: סך הכל הוצאו 20 צווים כאלה.

שי ניצן: השאלה לגבי עבירות רכוש היא שאלה שעלתה בפעם הקודמת.

שי ניצן: נדמה לי שחבר הכנסת אריאל שלח מכתב ליועץ המשפטי לממשלה, שבו הוא שאל איך זה יכול להיות שבשל עבירות רכוש.

שי ניצן: אני השבתי.

שי ניצן: לא אמרתי בפעם הקודמת, ואני גם לא יודע מאין בא הרעיון שזה בשל מסוכנות לרכוש.

שי ניצן: הצווים האלה מוצאים לא בהכרח בשל ביצוע עבירות, אלא כמשהו שצופה פני עתיד.

עתניאל שנלר: זה המניע לגבי מסיק הזיתים?

שי ניצן: גם בפעם הקודמת וגם במכתבי לחבר הכנסת אריאל הבהרתי את הנושא.

שי ניצן: מדובר באנשים שהגיע מידע מבוסס ואמין על כך שהם מעורבים או מתכננים להיות מעורבים בביצוע עבירות אלימות.

שי ניצן: בדברים האלה אפשר לראות תוצאות.

שי ניצן: רמת האלימות באזור יצהר , שרוב הצווים הוצאו שם, ירדה מאוד.

שי ניצן: יש לנו יסוד מבוסס להניח שלפחות חלק מהירידה ברמת האלימות קשורה להוצאת הצווים והרחקת אותם אנשים מהאזור.

שי ניצן: לגבי המדיניות.

שי ניצן: לא מדובר בשטח מדינת ישראל.

שי ניצן: יהודה ושומרון לא מסופחת למדינת ישראל.

שי ניצן: החוק שחל שם הוא חוק אחר.

שי ניצן: מדובר בשטח הנתון לממשל אלוף הפיקוד.

שי ניצן: הוא הגורם המוסמך.

שי ניצן: מה שניתן לנקוט בשטח של יהודה ושומרון מבחינת החוק שונה מאשר מה שניתן לנקוט במדינת ישראל.

שי ניצן: זה שטח שנתון לממשל צבאי.

שי ניצן: חובתו של מפקד האזור היא להשליט סדר ולדאוג לשלום כל חלקי הציבור שגר ביהודה ושומרון - יהודים וערבים כאחד.

שי ניצן: במסגרת חובתו הוא מוסמך לאסור כניסה של אדם שלא גר ביהודה ושומרון ונכנס כדי לבצע עבירות או כדי לתכנן לבצע עבירות אלימות.

שי ניצן: הפגיעה כאן היא פגיעה יחסית קלה.

נסים זאב: איך הוא יודע שהוא מתכנן?

שי ניצן: הפגיעה בהרחקה של אדם שמקום מגוריו אינו ביהודה ושומרון היא פגיעה יחסית נמוכה לעומת הפגיעה שנגרמת לאדם שהוא תושב יהודה ושומרון.

שי ניצן: במגוון פרמטרים לקחו את הדברים בחשבון.

שי ניצן: הצווים הוצאו לתקופות שונות.

שי ניצן: במקרים הקיצוניים הוצאו כמה צווים לשנה.

שי ניצן: בחלק מהמקרים חצי שנה, 5 חודשים.

שי ניצן: היו מקרים של חודשיים או שלושה.

שי ניצן: לא הרחיקו את האנשים אוטומטית מיהודה ושומרון,אלא לאנשים מותר להתגורר או לנוע באזורים מסוימים.

שי ניצן: כמובן שהם רשאים לנוע בחופשיות בישראל.

שי ניצן: בדברים האלה יש התחשבות.

שי ניצן: כשמוציאים צו לכמה חודשים הרעיון הוא לא בהכרח שלא יאריכו אותו.

שי ניצן: זה יישקל לקראת תום הצו.

שי ניצן: אני רוצה להשיב לחבר הכנסת אריאל ששאל.

שי ניצן: הטעם שמאפשר למפקד האזור להוציא צו הגבלה הוא טעם של ביטחון האזור ושלום הציבור.

שי ניצן: במדינת ישראל יש סמכות הרבה יותר מוגבלת.

שי ניצן: במדינת ישראל ממעיטים מאוד להשתמש בתקנות ההגנה (שעת חירום) 1945.

שי ניצן: מדינת ישראל היא מדינה שמתנהלת לא על פי חוקים של ממשל צבאי.

שי ניצן: ביהודה ושומרון החוק הזה מופעל כלפי יהודים וערבים כאחד.

שי ניצן: אני מבין שהישיבה נועדה לא רק בנושא הזה של צווי הגבלה שהוצאו לתושבים ישראלים שגרים ביהודה ושומרון, אלא לגבי צווים או מעצרים שמוצאים נגד תושבים פלסטינים.

שי ניצן: יש אצלם הרבה יותר.

שי ניצן: בשטח שחובה לשמור על הביטחון מוציאים צווים נגד אנשים שמעורבים או מתוכננים להיות מעורבים באלימות קשה.

יצחק לוי: האם לא נכון היה לחקור, לדבר, להזהיר?

יצחק לוי: איזה מן נוהל זה להרחיק אדם מהבית, מהמשפחה, מהפרנסה בלי לדבר איתו?

יצחק לוי: אנחנו יודעים על מקרים של אנשים שקיבלו צו הגבלה או צו הרחקה ללא שדיברו איתם מילה אחת.

יצחק לוי: ייתכן שבבירור היו מתבררים דברים.

יצחק לוי: ייתכן שגם אזהרה הייתה מספיקה.

יצחק לוי: למה ללכת לצעד כל כך רדיקאלי של הרחקה מהבית?

יצחק לוי: ביקשנו מהפרקליטות לצמצם ולנקוט כל אמצעי שאפשר כדי לא להטיל צו הגבלה.

יצחק לוי: אתם לא עושים את זה.

יצחק לוי: אתם מחלקים צווי הגבלה בלי לדבר עם אנשים.

יצחק לוי: מדוע לא מדברים עם האנשים לפני שמרחיקים אותם?

יצחק לוי: למה לא חוקרים אותם?

יצחק לוי: למה לא מבררים איתם מה קורה?

יצחק לוי: צווי הגבלה הם לא כולם כפי שתיארת.

יצחק לוי: יש צו מעצר בית שבו מנתקים אדם ממשפחתו, לא נותנים לו לזוז מקרוואן או מיישוב קטן.

יצחק לוי: גם זה צריך הסבר.

יצחק לוי: צווי הגבלה צריכים לקחת בחשבון שלאדם יש משפחה, שהוא צריך להתפרנס.

יצחק לוי: זה לא נלקח בחשבון.

דני יתום: יש לא מעט טענות שלפיהם אנשים שלגביהם הוצאו צווי הגבלה אינם יודעים מה הסיבות.

דני יתום: כאשר הם רוצים לדעת מה הסיבות, אפילו לא טורחים להבהיר להם או לומר להם מה היו הסיבות שבגינן הוצאו צווי ההגבלה.

דני יתום: מדוע לא מספרים לאנשים מה הסיבה שבגינה הם הורחקו או נעשתה הגבלה כזאת או אחרת?

דני יתום: האם יש מנגנון פיקוח שמבטיח שהוצאת הצווים לא תהיה סיטונאית?

דני יתום: כמה פלסטינים נמצאים במעמד דומה?

דני יתום: האם השיקולים בהוצאת צווי הגבלה ליהודים ולפלסטינים הם אותם שיקולים?

נסים זאב: שתי משפחות שפנו אלי לא יודעות את הסיבות, הן לא היו מעורבות או היו חשודות באיזו שהיא התגרות בכוחות צה"ל.

נסים זאב: ישר הגיעו לביתם צווי ההרחקה האלה.

נסים זאב: מבחינתם זה לאבד את הפרנסה, זה טרטור.

נסים זאב: זה לא רק להרחיק אותם מהמקום שלהם.

נסים זאב: המגבלה היא מגבלה של מעגל סגור שהם לא יכולים להיות כמעט באף מקום.

נסים זאב: למה אי אפשר אחרי חודש לשקול מחדש ולראות אם הנסיבות מצדיקות?

נסים זאב: אולי להפסיק באמצע ההליך הזה.

אורי אריאל: הבנתי שבאזור יהודה ושומרון זה החוק הנהוג ולכן משתמשים בו.

אורי אריאל: יש הבדל בין מדינת ישראל ליהודה ושומרון.

אורי אריאל: אתם מנצלים את זה.

אורי אריאל: אני מבין שאין שוני בחוק לגבי שירות בצה"ל, שירות מילואים, סכנת חיים.

אורי אריאל: בכל זה מחויבים האנשים כמו כל אזרח מאיתנו במדינת ישראל.

אורי אריאל: אתם יוצרים אפליה שאין כדוגמתה.

אורי אריאל: הניסיון להראות שיש גם יהודים וגם ערבים, כאילו אלה אזרחים ואלה אזרחים - הכל אותו דבר אצלכם – מביא אותי למסקנה ברורה לעשות כל מאמץ שלא יהיו לכם את הכלים האלה.

אורי אריאל: אתם תובילו לכך שתשפכו את כל מה שיש בקערה, גם את הדברים הטובים וגם את הרעים.

אורי אריאל: אתם לא מידתיים.

אורי אריאל: אתם נוהגים בהפקרות.

אורי אריאל: זאת הפקרות ממדרגה עליונה.

אורי אריאל: מדובר בשימוש נלוז בכוח שיש לכם.

אורי אריאל: אין בו שום מידתיות, אלא הפקרות והתעללות באנשים.

אברהם מיכאלי: בישיבה קודמת ניסינו לברר עם נציגים מהצבא ועם עורך דין שי ניצן מה העילות שמאלצות לפעול בדרך הזאת.

אברהם מיכאלי: הבענו את מחאתנו בישיבה הקודמת בנוגע לדרך שנוקטים.

אברהם מיכאלי: אני רואה שהכמות גדלה מאז.

אברהם מיכאלי: היינו אז 11, היום זה 20.

אברהם מיכאלי: למה בדרך הזאת?

אברהם מיכאלי: עד עכשיו לא השתמשו בכלי הזה נגד יהודים.

אברהם מיכאלי: למה לא לנקוט בדרך קשה יותר ומאמצת יותר?

אברהם מיכאלי: אנחנו לא רואים כנכון שתמשיכו בדרך הזאת, במיוחד מהנסיבות שאתם יכולים לאסוף את אותן ראיות ולהגיש נגד אותם אנשים "עברינים" כתבי אישום.

אברהם מיכאלי: זאת לא הדרך הנכונה לנקוט.

אברהם מיכאלי: למה אחרי 3 חודשים הצווים האלה נמשכים ביתר שאת?

ד"ר יצחק קליין: זה עוול למשפחה כשאדם מורשע בבית משפט ונגזר עליו עונש מאסר, אבל אלו ההשלכות של ביצוע פשע.

ד"ר יצחק קליין: יש הרבה אנשים שלא הוכח שהם ביצעו פשע.

ד"ר יצחק קליין: האם יש למדינה אחריות כלפי פרנסתם?

ד"ר יצחק קליין: האם יש למדינה אחריות לפצות אותם על פרנסתם, על הנזק למשפחה?

ד"ר יצחק קליין: כשאסיר משתחרר המדינה מעמידה שירותים מסוימים לשקמו.

ד"ר יצחק קליין: האם האנשים האלה זכאים לסיוע הזה?

אליהו גבאי: בתוך אלה שהורחקו מופיעים בחורים נשואים, אבות ל3,45 ילדים, בעלים לנשים הרות.

אליהו גבאי: האם לקחתם את השיקול הזה בחשבון?

לימור יהודה: בדיון מ5 ביולי פורט התהליך שהתקיים במערכת הביטחון, בצבא, בשב"כ, בפרקליטות לפני שהוצאו צווי ההגבלה.

לימור יהודה: מה הוא ההליך שמתבצע כאשר מוצאים צווי מעצר מנהליים נגד פלסטינים?

לימור יהודה: האם זה דומה או שונה?

לימור יהודה: בפני מי זה מגיע?

לימור יהודה: בהתחלת הדברים אלוף לוטשטיין דיבר על מספר הצווים שהוצאו, על כמות העררים שהוגשה.

לימור יהודה: רצינו לדעת כמה צווי מעצר מנהליים תלויים ועומדים.

לימור יהודה: לפי הנתון שבידנו מדובר על 700 אנשים שנתונים במעצר מינהלי.

לימור יהודה: בכמה מקרים במהלך הפרוצדורה הזאת, בעקבות המלצות של השב"כ, שונתה ההמלצה במהלך השרשרת, כלומר שלא התקבל אישור על ידי המפקד הצבאי?

לימור יהודה: בכמה מקרים לא הייתה המלצה על ידי התובע או על ידי מי שממליץ למפקד הצבאי?

לימור יהודה: כמה פעמים הוא לא קיבל את ההמלצה?

לימור יהודה: אחד הדברים שעלה כאן זה הנושא של הצגת החשדות בפני האנשים והאפשרות לבצע איזה שהוא סוג של חקירה על מנת להוציא את העובדות שאינן חסויות.

לימור יהודה: במהלך הדיונים במעצרים המנהליים בשנים האחרונות לא נמצא נציג של השב"כ.

לימור יהודה: מי התובע שנמצא בדיון?

לימור יהודה: את מי הוא מייצג?

לימור יהודה: איך אפשר במצבים האלה להוציא חומר חקירה שאינו חומר חסוי?

אריה אלדד: לגבי חלק מהמקרים מדובר בגירוש או בהגליה.

אריה אלדד: מדובר באנשים שאומרים להם לעבור לתחומי הקו הירוק לתקופה של שנה.

אריה אלדד: מדובר בגירוש של אדם מביתו לפרק זמן קצוב.

אריה אלדד: אם אני זוכר נכון, אז לפני מספר שנים היה ניסיון של מערכת הביטחון להגלות ערבים מיהודה ושומרון לעזה, כשבג"ץ קבע שזה פסול.

אריה אלדד: מה ההבדל בין המקרים?

מיכאל איתן: בג"ץ אישר אותם.

דני יתום: הוא אישר אפילו גירוש ללבנון.

אריה אלדד: במקרה של לבנון החזירו אותם.

שי ניצן: במקרה יושב כאן הפרקליט שייצג את המדינה וטען שמותר למדינת ישראל מטעמי ביטחון להעביר תושבים פלסטינים מיהודה ושומרון לעזה.

שי ניצן: בית המשפט העליון אישר את זה.

שי ניצן: מדובר בפסק דין עזורי.

מיכאל איתן: לא בטוח שהוא אישר ב100%.

שי ניצן: הוא אישר את הצעד המשפטי.

שי ניצן: הוא קבע שזה חוקי.

מיכאל איתן: הוא אישר אז, אבל הוא לא קבע את זה כנורמה שהוא ילך איתה לאורך כל הדרך.

שי ניצן: זה לא עניין של נורמה.

שי ניצן: זה או שהצעד חוקי, או שהוא לא חוקי.

שי ניצן: אחר כך יש את העניין של לבדוק כל מקרה לגופו.

מיכאל איתן: על ההחלטה אנחנו לא חלוקים.

מיכאל איתן: צריך לראות מה משתמע מפסק הדין.

דוד גרונר: אני מסכים שבכל מצב ובכל דרגה של הרחקה יש בעיה של לקיחת זכויות מסוימות.

דוד גרונר: הבן שלי הוא לא בהרחקה, הוא במעצר בית.

דוד גרונר: לפי ההוראה של האלוף אסור לו לצאת מביתו אפילו לתפילות.

דוד גרונר: הוציאו אותו מיצהר והכניסו אותו ליישוב רותם בבקעת הירדן.

דוד גרונר: זאת הגליה.

דוד גרונר: זה בידוד כמעט.

דוד גרונר: אנחנו היינו בדיון כשהוא קיבל מעצר מינהלי והיה בכלא שיקמה.

דוד גרונר: הבנתי ששופט צריך לאשר את זה.

דוד גרונר: השופט אזולאי ב-3 דיונים לא השתכנע כל כך כמו שאתה משוכנע שאם הוא לא יהיה אז יהיה יותר טוב.

דוד גרונר: הוא קיצר את התקופה של 3 חודשים.

דוד גרונר: השופט אזולאי ביקש מהמדינה לזכור שהוא לא בענישה, הוא במניעה.

דוד גרונר: הוא אמר שצריך לתת לו את התנאים הטובים ביותר.

דוד גרונר: אם הכנסת אדם לקרוואן ליותר משבוע, שבועיים או 3 חודשים זו לא ענישה, אז מה זו ענישה?

עתניאל שנלר: בדבריך, עורך דין ניצן, הסברת לכולם שמדובר במידע מבוסס ואמין כי אחרת לא היו הולכים לצעד מרחיק לכת שכזה.

עתניאל שנלר: דעת החברים אינה נוחה מהמאסה ומהשימוש בכלי הזה.

עתניאל שנלר: אם זה מבוסס ואמין, מדוע לא הגישו כתבי אישום?

עתניאל שנלר: יש פה סתירה.

עתניאל שנלר: אם זה מבוסס, אז ראוי להגיש כתב אישום והדברים היו מתבהרים והיו גם נמנעים מהכלי הזה.

מיכאל איתן: המושל הצבאי ביהודה ושומרון פועל ללא אבחנה בין יהודים וערבים.

מיכאל איתן: האם אתם יכולים להאיר את המצב בקריטריונים השונים?

זהבה גלאון: אני מתנגדת לכל שימוש בצווים מינהליים כנגד עצירים, בין אם מדובר ביהודים או בערבים.

זהבה גלאון: לא אחת הבעתי את דעתי נגד מעצרים מנהליים, כולל של אנשים כמו נועם פדרמן ואחרים.

זהבה גלאון: אם לרשויות יש משהו נגדם צריך להעמיד אותם לדין.

זהבה גלאון: כל השימוש הזה בצווים מנהליים הוא לא לרוחי.

זהבה גלאון: אמרה כאן עורכת הדין של האגודה לזכויות האזרח שיש היום על פי הערכות כ700 עצירים מנהליים פלסטינים.

זהבה גלאון: כשאותם עוצרים זה תמיד נראה לנו סביר, הגיוני ואין בכלל חולק, אין שואל ואין מצפצף.

זהבה גלאון: מטרידה אותי ההנחה הזאת שאנחנו קופצים כשזה קרוב אלינו, אבל מקבלים כמובן מאליו כשזה אצל אחרים.

מיכאל איתן: שלא ישתמע שאני שולל כמו זהבה שימוש בכלי של צווים מנהליים במקרי חירום של מלחמה וטרור.

מיכאל איתן: זה לא משנה כרגע מאיזה צד טרור יכול לבוא.

מיכאל איתן: במקרים מיוחדים אני לא שולל.

מיכאל איתן: אני חושב שזה כלי נכון וראוי להשתמש בו.

עתניאל שנלר: הדיון כאן, אם הבנתי נכון, הוא על המידתיות.

אורה מגן: עורך דין ניצן, האם אתה יכול להגיד לנו מה הזמן הממוצע שעציר פלסטיני נמצא במעצר מינהלי עד שהוא משוחרר, או עד שמגישים נגדו כתב אישום?

שי ניצן: אני רוצה להתחיל בשאלה שלך, אדוני היושב-ראש.

שי ניצן: כאשר יש מידע נגד אדם יכולות להיות שתי אפשרויות.

שי ניצן: אפשרות אחת היא שאת המידע אפשר להציג, אפשר להטיח בפניו, אפשר לחקור אותו עליו.

שי ניצן: זה נקרא מידע גלוי שאין בעיה להציג אותו.

שי ניצן: הכלל הוא שצריך לפנות לחקירה משטרתית.

שי ניצן: אם יש ראיות מגישים כתב אישום, אם אין ראיות אז אין.

שי ניצן: יש מקרים שמגיע לגורמי הביטחון מידע שאי אפשר להציג אותו בפני האדם.

שי ניצן: למה אני מתכוון?

שי ניצן: יש מודיעין לגורמי הביטחון.

שי ניצן: כל שירות ביטחון עובד ככה.

שי ניצן: בלי זה מצבה של המדינה מבחינה ביטחונית היה מעורער.

שי ניצן: אי אפשר לקחת את המידע ולהציג אותו בפני האדם.

שי ניצן: בוודאי אי אפשר להגיד שפלוני אמר כך וכך.

שי ניצן: אי אפשר הרבה פעמים להגיד מה הוא אמר, שכן במקומות כאלה כאשר נוצרים תאים לפעילות אלימה או פעילות טרור המידע עובר לאנשים מאוד מצומצמים.

שי ניצן: נניח שאומרים לאדם שאומרים עליו שהוא תכנן בזמן האחרון לרדת לכפר סמוך ולהצית בית של ערבים.

שי ניצן: לא חלילה המצאתי את הדוגמה מדמיוני הפרוע, אלא הדברים האלה נעשו בחודשים האחרונים.

שי ניצן: על ידי כך אתה "שורף" את המקור, אתה גם מסכן את חייו של המקור.

שי ניצן: נשאלת השאלה אם המדינה יכולה להתעלם מהמידע ולהגיד שהיא תחכה עד שיהיה לה מידע גלוי והיא תוכל לחקור, או שהיא תשים כל לילה מארב של הצבא סביב הבית בכפר הערבי - דבר שהוא כמעט בלתי אפשרי כי לצערנו יש פעילויות אלימות - ותחכה לתפוס אותו.

שי ניצן: המדינה מיוצגת על ידי הפרלמנט.

שי ניצן: אלה חוקים של המדינה.

שי ניצן: החוק הישראלי מאפשר להשתמש בצווים מנהליים.

אורי אריאל: למה השימוש הפך להיות סיטונאי?

אורי אריאל: הייתם פעם קמעונאים.

שי ניצן: אם הכנסת תחליט ביום מן הימים לא לאפשר שימוש בצווים מנהליים, אז היא תחליט לבטל את חוק סמכויות שעת חירום (מעצרים), והיא תחליט לבטל חלק מתקנות ההגנה.

שי ניצן: הכנסת החליטה שבסיטואציה שאין חומר גלוי אבל יש חומר חסוי וברור שפלוני מייצר סכנה גבוהה לביטחון המדינה, אפשר לנקוט גם בצעד מינהלי.

שי ניצן: הכלי הזה ניתן, לכן נעשה בו שימוש.

שי ניצן: כאשר מדברים על מידע מבוסס ואמין, אז יש מידע שהוא ברמות שונות של אמינות.

שי ניצן: יש מידע שאי אפשר להתווכח איתו.

שי ניצן: יש מידע שמוצלב על ידי כמה מקורות שאין ביניהם קשר.

שי ניצן: גם זה עושה מידע למבוסס ואמין.

שי ניצן: יש קריטריונים למידע מבוסס ואמין.

שי ניצן: אי אפשר להגיש במקרים כאלה כתב אישום.

שי ניצן: חבר הכנסת שנלר, אמרת שנעשה עכשיו שימוש במאסה של צווים או שימוש סיטונאי.

שי ניצן: מאסה וסיטונאות זה עניין יחסי.

שי ניצן: במעצר מינהלי של תושבי שטחים פלסטיניים - המספר משתנה מיום ליום כי תלוי כמה שוחררו, כמה נעצרו - יש כ-700 איש.

שי ניצן: נכון ללפני כמה ימים היו 710 איש.

שי ניצן: הוצאו 20 צווים, כשמתוכם 16 תקפים נגד תושבים ישראלים.

שי ניצן: מאסה וסיטונאות זה עניין יחסי.

שי ניצן: יש מי שיגדיר 16 צווים נגד יהודים כמאסה וכסיטונאות.

אורי אריאל: לא יהודים, אלא אזרחים ישראלים.

שי ניצן: במקרה כולם יהודים.

שי ניצן: יש מי שיחשוב ש700 זה מאסה, 16 זה לא.

שי ניצן: זה עניין ערכי ויחסי.

זהבה גלאון: חבר הכנסת אריאל לא חושב ש700 זה מאסה.

זהבה גלאון: אם היו 3000 הוא היה חושב שזאת מאסה.

אורי אריאל: אני חושב ש700 זה מאסה.

אורי אריאל: אני חושב שההתנהגות של הפרקליטות לא ראויה בכל העניינים האלה.

שי ניצן: אי אפשר לדבר בצווי הגבלה על מאסה.

שי ניצן: 16 צווי ההגבלה נבחנים על ידי שירות הביטחון.

יצחק לוי: ה20 של היהודים זה יותר מאשר ה700 של הערבים.

יצחק לוי: תעשה חשבון לפי האוכלוסייה שיש.

יצחק לוי: לא משווים בין תושבים תמימים, משווים בין חברים בארגוני טרור.

יצחק לוי: מה אתה רוצה מאזרחים תמימים?

שי ניצן: חבר הכנסת לוי שאל אם לא צריך להציג בפני אדם את המידע.

שי ניצן: עושים בנושא הזה פראפרזה.

שי ניצן: הצווים המנהליים מוצאים על סמך מידע חסוי.

שי ניצן: אתה לא יכול להציג את פרטי המידע.

שי ניצן: עדיין אומרים פראפרזה כללית.

שי ניצן: צריך להגיד לאדם: "אתה מואשם, או מייחסים לך כך או כך".

שי ניצן: אם אפשר לחקור חקירה משטרתית אז חוקרים.

שי ניצן: חלק מהצווים המנהליים שתוכננו לצאת לא יצאו כי נמצאו ראיות פליליות נגד אנשים.

שי ניצן: אנשים יושבים במעצר עד תום ההליכים במקרים מסוימים, או עד שמוגש נגדם כתב אישום.

שי ניצן: יש כמה דוגמאות של אנשים שתכננו להוציא נגדם צו מינהלי אבל בסופו של דבר הגיע מידע גלוי, נפתחה חקירת משטרה והוגשו כתבי אישום.

שי ניצן: היה סיפור ידוע על 3 שנתפסו מציתים רכב של קצין משטרה מאזור יהודה ושומרון.

שי ניצן: הם נתפסו בשעת מעשה.

שי ניצן: נגד האנשים האלה הוגש כתב אישום והם עצורים מכוח המשפט הפלילי.

שי ניצן: טוב שכך, כי עדיף מכוח המשפט הפלילי.

שי ניצן: כשאפשר לחקור אז חוקרים.

שי ניצן: יש לכל אדם זכות שימוע.

שי ניצן: נותנים לכל אדם את הזכות לפני שמוציאים את הצו.

שי ניצן: במקרים האלה נתנו לכולם.

שי ניצן: בדרך כלל משתדלים לתת שבוע ימים.

שי ניצן: חשוב להגיד שרוב האנשים לא ניצלו את זכותם להשמיע את טענותיהם.

נעמי אופן: מעניין למה.

שי ניצן: לפי הדין ביהודה ושומרון אפשר להגיש ערר לוועדת ערעורים.

שי ניצן: בראשה יושב שופט של בית המשפט הצבאי לערעורים.

שי ניצן: מתוך 20 האנשים שהוצאו נגדם צווים, 4 בלבד הגישו ערעור לוועדת הערעורים.

שי ניצן: על החלטת ועדת הערעורים אפשר להגיש עתירה לבית המשפט הגבוה לצדק.

שי ניצן: רק 2 פנו לבית המשפט הגבוה לצדק.

שי ניצן: נותנים לאדם להשמיע ב-3 סבבים.

שי ניצן: נותנים זכות שימוע, מאפשרים לפנות לוועדת ערעורים בראשות שופט..

יצחק לוי: בינתיים מעכבים את הצו?

שי ניצן: בפעם הראשונה מעכבים את הצו.

שי ניצן: מודיעים לאדם שהמפקד הצבאי שוקל להוציא נגדו צו, כשלפני קבלת החלטתו הוא מוזמן להציג את טענותיו עד יום זה וזה.

שי ניצן: אם הוא לא מציג מוציאים את הצו, אבל אם הוא מציג את הטענות המפקד הצבאי לוקח את הטענות, שוקל ומחליט.

שי ניצן: אם הוא מגיש ערעור לוועדת הערעורים לא מעכבים את הצו כי הצו תקף.

שי ניצן: ועדת הערעורים יכולה לבטל.

שי ניצן: בבג"ץ אפשר לבקש צו ביניים שיקפיא את הצו.

שי ניצן: זה תלוי בנסיבות המקרה.

נעמי אופן: יש פה איזה שהוא כיסוי משפטי.

נעמי אופן: כל התהליך שאמרת חוקי, אבל שנינו יודעים טוב מאוד שכשמגיעים לבתי משפט בא נציג השב"כ ואומר שהכל חסוי ולא מתנהל משפט.

נעמי אופן: מתנהלת הצגה.

נעמי אופן: זה לכאורה משפט כדי שיהיה לתקשורת מה לצלם.

נעמי אופן: אין שם משפט.

עתניאל שנלר: גברתי, את מדברת על השימוע הראשון?

עתניאל שנלר: נעמי אופן: על השימוע הצבאי אני לא יודעת כי לא ניגשנו אליו בכלל.

עתניאל שנלר: מדוע לא ניגשתם?

נעמי אופן: בעלי היה עצור מינהלי בתקופת הגירוש.

נעמי אופן: ניגשנו לכל הערכאות שאפשר.

נעמי אופן: נסחבנו לכל בתי המשפט.

נעמי אופן: זה אחיזת עיניים.

נעמי אופן: מי אנחנו מול הנציג של השב"כ?

נעמי אופן: בעלי יושב בין שוטרים, כשמולו בא נציג השב"כ, מכוסה בבד שחלילה לא נראה אותו, מדבר בקול מעובה, לא מכונה בשם האמיתי שלו.

נעמי אופן: כל האלמנטים האלה באים על מנת ליצור לנו תדמית של פושעים, לעומת אנשי השב"כ שהם אנשי החוק.

נעמי אופן: לא נאמרה לי הסיבה בגינה בעלי היה 4 חודשים בבית כלא.

נעמי אופן: תראו לי מדינה דמוקרטית שאדם יושב בכלא 4 חודשים בלי שאומרים לו למה.

נעמי אופן: מה זה הדבר הזה?

נעמי אופן: אם הייתה סיבה אמיתית היו מגישים כתב אישום.

נעמי אופן: בעלי הגיע לחקירה משטרתית, דיבר עם החוקרים, עם כולם.

נעמי אופן: לא הייתה פעם אחת שקראו לו למשטרה והוא לא הגיע.

נעמי אופן: כל התיקים נסגרו בכלום.

נעמי אופן: יש לנו קלסר מלא.

שי ניצן: אני יכול להציע לגברת אופן לשוחח אחר כך עם מר גרונר, שהסביר קודם שהם פעלו באותה דרך.

שי ניצן: הבן שלו, כמו בעלה של הגברת אופן, היו תקופה קצרה במעצר מינהלי.

שי ניצן: אריאל גרונר פנה לבית המשפט המחוזי שאישר שיש צורך במעצר מינהלי.

שי ניצן: אני מייצג מערכת שמאמינה שהכלים שנתן לה המחוקק ראויים, שהם נועדו למנוע סכנה.

שי ניצן: אין לי טענות נגד האבא, נגד הגברת או הרכה שיושבת פה בדיון.

שי ניצן: אפשרות אחת היא לקבל את המידע שמלמד שהאנשים האלה מתכננים לבצע מעשים מסוכנים ולא לעשות עם זה שום דבר, והאפשרות השנייה היא לנקוט בצעדים מוגבלים, מדודים.

שי ניצן: אחד מהאנשים היה 4 חודשים במעצר מינהלי, השני 3.

שי ניצן: זה קוצר על ידי בית המשפט.

שי ניצן: כחלק מ"ההצגה" בית המשפט החליט לא לקבל את עמדת המדינה ולקצר.

שי ניצן: האנשים האלה לא נמצאים במעצר מינהלי, אלא בצווי הגבלה.

שי ניצן: לצווי הגבלה יש כל מיני וריאנטים.

יצחק לוי: איך מפצים את האנשים?

שי ניצן: פרנסתו של אדם שנכנס למעצר ולכלא נפסקת.

יצחק לוי: כי הוא אשם.

שי ניצן: במצב של צו מעצר מינהלי או צו הגבלה מינהלי יש מידע.

שי ניצן: המדינה החליטה להגביל אדם מבחינה מינהלית.

שי ניצן: כיוון שהאדם הוא זה שגרם לדבר - זה כמובן נתון לביקורת שיפוטית - המדינה לא חייבת לפצות אותו.

יצחק לוי: היא צריכה למצוא לו דרך להתפרנס.

יצחק לוי: צריך למצוא דרך שמשפחתו לא תקרוס.

יצחק לוי: יש משפחות שקרסו.

שי ניצן: חבר הכנסת לוי, בדברים האלה מאוד זהירים.

שי ניצן: ברוב הצווים משתדלים לא להגיע למעצר בית.

שי ניצן: ברגע שאומרים לאדם שהוא יכול להיות בכל מקום בישראל.

שי ניצן: . כל הצווים, למעט שני אלה של מעצרי בית, מאפשרים לאדם להיות בכל מקום במדינת ישראל ובמקומות מסוימים בשטחים.

שי ניצן: זה לא בית כלא שאתה לא יכול לצאת מהמקום ואז יש מפעלים במקום.

שי ניצן: המדינה לא חייבת למצוא פרנסה לאדם שיכול לנוע בחופשיות.

שי ניצן: אין שום סיבה שהמדינה תממן לו את שכרו.

שי ניצן: יש מנגנון פיקוח על הצווים.

שי ניצן: גם בפעם הקודמת אמרתי שהצווים האלה עוברים 3 עיניים.

שי ניצן: בשירות הביטחון יש יועץ משפטי שבוחן את הדבר.

שי ניצן: יש יועץ משפטי של האלוף שבודק שיש מספיק ראיות מבחינת המאסה הנדרשת להוצאת הצו.

שי ניצן: כאשר מדובר באזרחים ישראלים הנוהג עד עתה היה שלפני שהצו הוצא זה היה מגיע לפרקליטות המדינה כדי שתבחן את החומר.

שי ניצן: בודקים כל מקרה ומקרה לגופו.

שי ניצן: הייתי אומר שדרג בכיר בפרקליטות בוחן את זה.

שי ניצן: ל700 פלסטינים הוצאו צווים.

שי ניצן: השיקולים דומים.

שי ניצן: אצל פלסטינים הרבה יותר קשה לפקח.

שי ניצן: אין לנו כמעט יכולת פיקוח על יציאה שלהם מאזור מסוים.

שי ניצן: קשה מאוד לצבא לעשות ביקורי בית בשכם.

שי ניצן: אנחנו נאלצים להוציא צווי מעצר כאשר יש רמת סיכון גבוהה שמצדיקה את הדבר.

שי ניצן: חבר הכנסת נסים זאב אמר ששתי משפחות אמרו לו שבניהם לא היו מעורבים.

שי ניצן: גם כאן שמענו שתי משפחות שאמרו להם את אותו דבר.

שי ניצן: כמובן שהאב מאמין לבנו, האישה מאמינה לבעלה, אבל כנראה שהמציאות יותר מורכבת מהדברים האלה.

שי ניצן: אין לי מה להגיב לגבי הטענות שיש אפליה והפקרות.

שי ניצן: אני מנסה להסביר כמיטב יכולתי.

שי ניצן: לא נראה לי שאנחנו שונאי ישראל או שונאים יהודים באופן מיוחד.

שי ניצן: אנחנו מנסים לנקוט צעדים ששומרים על החוק.

שי ניצן: אנחנו לא שונאים אף אחד.

שי ניצן: זה בכלל לא עניין אישי.

שי ניצן: יש מקרים שמגיע מידע ואנחנו סבורים שהמערכת צריכה לנקוט בצעדים חוקיים כדי למנוע את התממשות הסיכון.

שי ניצן: אני לא יודע מה היה עושה חבר הכנסת אריאל או חברי כנסת אחרים אם הם היו בסיטואציה הזאת.

אורי אריאל: מעמידים אותם למשפט.

אורי אריאל: אתם בורחים מהבעיה.

שי ניצן: חבר הכנסת גבאי שאל אם היות אדם נשוי ואב לילדים נלקח בחשבון.

שי ניצן: התשובה היא כן.

אליהו גבאי: האם המידע שיש לך מצדיק לנקוט בצעדים כנגד משפחה עם ילדים קטנים?

שי ניצן: אם המידע לא היה חמור לא היה ננקט שום צעד.

אליהו גבאי: אין לכל האנשים האלה תיק פלילי.

שי ניצן: זה לא קשור לתיק פלילי.

שי ניצן: מדובר בהליך דומה לגבי פלסטינים, למעט השלב השלישי.

שי ניצן: עדיין גורם בטחוני מציע את זה, יועמ"ש בשב"כ בודק, ואחר כך נציג הפרקליטות הצבאית בוחן את הדבר.

שי ניצן: רק אם שניהם מאשרים זה מובא לחתימה של מפקד צבאי.

שי ניצן: במקרים מורכבים או במקרים שיש ספקות באים להתייעץ עם פרקליטות המדינה.

זהבה גלאון: לא לוקחים בחשבון אם יש להם חמישה ילדים.

שי ניצן: בית משפט צבאי בוחן כל צו מעצר.

שי ניצן: הוא יכול לבטל או לאשר.

שי ניצן: על הדבר הזה אפשר לערער לבית משפט צבאי ולבג"ץ.

שי ניצן: מכלל הצווים המנהליים שהוצאו בשנת 2006 - אלה נתונים שרב סרן מוריס הירש נתן לי – ב40% בית המשפט הצבאי התערב.

שי ניצן: במיעוטם של המקרים הוא ביטל לחלוטין את הצו.

שי ניצן: בכ38% מהמקרים הוא קיצר את הצו, מה שנקרא קיצור מהותי.

שי ניצן: 20% מהערעורים שהוגשו לבית המשפט הצבאי לערעורים על ידי העצורים התקבלו ברמה זו או אחרת.

שי ניצן: אין שחר לטענה שהמערכת המשפטית הצבאית היא חותמת גומי.

שי ניצן: כל מי שמעט מכיר את המערכת הצבאית ואת שופטיה יודע שיושבים שם שופטים רציניים.

שי ניצן: הנתונים מראים שיש עבודה ממשית.

בנצי ליברמן: אנחנו מתנגדים התנגדות מוחלטת לאלימות, להפרות חוק.

בנצי ליברמן: בכל פגישה כמעט שיש לנו עם מערכת האכיפה והמשטרה אנחנו מבקשים, דורשים וזועקים למצות את הדין עם כל אלה שמבצעים פעולות של כריתת העצים, שריפות וכל אלימות אחרת.

בנצי ליברמן: גם בצד הטקטי והטכני מי שנפגע מזה אלה תושבי יהודה ושומרון.

בנצי ליברמן: התשובות שאנחנו מקבלים בעניין הזה הן מיעוט בכוח אדם המאפשר למצות.

בנצי ליברמן: בשנה שעברה היו X פעולות של כריתת עצים.

בנצי ליברמן: נדמה לי שמיעוט שבמיעוט נתפסו.

בנצי ליברמן: זה נראה לי סוג של אוזלת יד.

בנצי ליברמן: אין הנחות בעניין הזה.

בנצי ליברמן: מדינת ישראל יכולה להוציא על פי תקנות שעת חירום צווים מנהליים.

בנצי ליברמן: קצת יותר קשה.

בנצי ליברמן: זו לא שאלה של החוק.

בנצי ליברמן: אם היועץ המשפטי של הממשלה יחשוב על מנת למגר את הפשע המאורגן במדינת ישראל, אז הוא יוכל.

בנצי ליברמן: רק מה, התיאוריה אומרת רק לביטחון מדינת ישראל.

בנצי ליברמן: בכפרים כאלה ואחרים גם הדברים האלה קיימים.

בנצי ליברמן: למיטב ידיעתי ושיפוטי, במדינת ישראל אין אף אחד שעצור מינהלית.

בנצי ליברמן: כל הזמן לוקחים אותנו להשוואות לפלסטינים, שגם להם יש זכויות.

בנצי ליברמן: שם מדובר בפעולות טרור.

בנצי ליברמן: משווים בין פעולות טרור לאלימות רכוש או הפרות סדר.

בנצי ליברמן: פה צריכה להיות אבחנה מהותית.

בנצי ליברמן: צריך לראות האם המדיניות של היועץ המשפטי לממשלה היא שכאשר זה קיים במקומות אחרים הדברים מופעלים.

מיכאל איתן: קח את הדוגמה של הכדורגל, ששם לא נותנים לאנשים מסוימים להיכנס.

בנצי ליברמן: באותו רגע.

ניסן סלומינסקי: אחרי המשחק הם יכולים להיכנס.

בנצי ליברמן: לא מגרשים את האדם מחדרה בגלל שהוא ביצע פעולת אלימות בהפועל חדרה, אלא אומרים לו לא לבוא למגרש.

בנצי ליברמן: לא מנתקים אותו ממקור חייו.

בנצי ליברמן: אי אפשר לעשות השוואה בין הפלסטינים ובין הישראלים שגרים ביהודה ושומרון, משום שהבסיס הוא טרור אל מול הפרות סדר או פעולות אלימות אחרות.

בנצי ליברמן: הצורה שבה המערכת המשפטית במדינת ישראל פועלת כנגד תושבי יהודה ושומרון זה זילות בזכויות האלמנטריות.

בנצי ליברמן: הדברים האלה הם חלק ממדיניות כוללת.

בנצי ליברמן: מי שמגרש 4500 משפחות ולא זועק כנגד שיקומם, אחרי זה מגיע לסוג של סיטונאות שלא ראינו.

בנצי ליברמן: מטה לחמם של 20 אנשים, או יותר נכון 20 משפחות, נשבר.

בנצי ליברמן: אתה נמצא במצב שאתה לא יודע על מה אתה הולך לטעון, כל הראיות חסויות.

בנצי ליברמן: לומר שיש אינסטנציה א', ב', ג' וד' זה מגוחך.

בנצי ליברמן: אנחנו מנסים ליצור במרחב שלנו אווירה שבהחלט מדברת על שכר ועונש.

בנצי ליברמן: אווירה שיוצרת מצד אחד אווירה דמוקרטית, ומצד שני שומרת על כללי משחק ברורים שמי שעובר על החוק חוטף.

בנצי ליברמן: היו פעולות של חודשים ארוכים שעמדנו מול המרחבים האלה, הסברנו, דנו, הוצאו אמירות של רבנים שהן ברורות לחלוטין ובגינן אין את הפעולות שראינו במסיק הזיתים.

בנצי ליברמן: מנסים ליצור אווירה שבמרחבים האלה יש דין, יש דיין ויש חוק.

בנצי ליברמן: אין שום יכולת למדינת ישראל, כשבאים ובתוך חודשיים מוציאים 20 צווי הגבלה, ליצור מרחב של שכר ועונש.

בנצי ליברמן: אני לא יכול להסביר לתושבים למה עשו להם את זה.

בנצי ליברמן: הם צועקים וזועקים.

בנצי ליברמן: אם זה היה נעשה במשורה של 1,2,3 הייתי שומע, אבל הסיטונאות הזאת מצביעה על כך שמערכת המשפט במדינת ישראל מתנהגת איפה ואיפה.

צבי הנדל: אין לי אמון במערכת.

צבי הנדל: יש לי 2,3 דוגמאות.

צבי הנדל: אם היה לי אמון לא הייתה לי בעיה עם האמירה שהשב"כ אומר, שזה נבחן על ידי יועץ משפטי א', ב'.

צבי הנדל: יש שתי אפשרויות.

צבי הנדל: אפשרות אחת היא שאנחנו בכנסת נבטל את כל העניין של מעצר מינהלי או כל החלטה מינהלית להרחקה.

צבי הנדל: אפשרות שנייה היא לעשות תיקון בחוק כך שכל פעולה כזאת תחייב אישור של ועדה מצומצמת בכנסת.

צבי הנדל: אני מציע את הוועדה לשירותים חשאיים בחוץ וביטחון, או תת ועדה של ועדת החוקה.

צבי הנדל: אלו שתי האפשרויות שנראות לי.

צבי הנדל: כל פעם שירצו להוציא צו מינהלי או להרחיק מהבית, מישהו מנציגי הציבור יבחן את זה.

צבי הנדל: כשאני ראיתי איך פרקליטת המדינה, שהיום היא השופטת העליונה, ניהלה את הדיון לגבי אבישי רביב מול השב"כ - אין לי אמון במערכת הזאת.

צבי הנדל: כל החלטה אחרת שנקבל היא בריחה מהפתרון.

צבי הנדל: ההחלטה היחידה היא שחייב שיהיה גוף בכנסת שיצטרך לאשר את המעצר המינהלי כי זה קיצוני, כי זה לא מבוצע לגבי אזרחים אחרים.

צבי הנדל: זה מבוצע על קומץ אנשים בגלל תוכניות פוליטיות.

צבי הנדל: קיבלתי כבר דיווחים מה הסיבות האמיתיות.

צבי הנדל: אני לא מאמין להם.

אורי אריאל: עורך דין שי ניצן נתן בזמנו תחזית כללית מאוד.

אורי אריאל: האם אתה יכול להשכיל אותנו לגבי התוכניות לרבעון הבא?

עתניאל שנלר: הדיון תם, הוא לא נשלם.

עתניאל שנלר: אני רוצה לסכם את הדיון.

עתניאל שנלר: אנחנו נעביר את הדברים ליושב ראש הקבוע של הוועדה, שיחליט אם ברצונו להמשיך את הדיון בצורה כזאת או אחרת.

יצחק לוי: לא היה דיון.

עתניאל שנלר: היו שאלות ותשובות.

עתניאל שנלר: בוודאי שהמנגנון והדרך החוקית מאפשרת לחברי כנסת ליזום שינוי חקיקה.

עתניאל שנלר: אני מניח שאפשר יהיה לשקול את הדבר.

יצחק לוי: אנחנו התכנסנו לדיון בלי שנערך דיון.

יצחק לוי: האם אדוני אומר שיהיה דיון?

עתניאל שנלר: יהיה דיון המשך.

עתניאל שנלר: אני מבקש לסכם את הפגישה של היום.

עתניאל שנלר: אני רוצה לשבח את המועצות האזוריות ואת הרבנים שהשכילו השנה, במהלך חינוכי גדול מאוד, ליצור אווירה שונה ממה שהיה בשנים הקודמות.

עתניאל שנלר: אין לי ספק שזה מרכיב מרכזי מאוד במניעת פעולות שאינן ראויות.

עתניאל שנלר: אני רוצה לומר לעורכי הדין.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אלקין לא נולד במדינת ישראל, הוא נולד במדינה אחרת.

עתניאל שנלר: חבר הכנסת אלקין הוא חבר בסיעת קדימה.

עתניאל שנלר: הוא עלה מברית המועצות.

עתניאל שנלר: הוא ביקש לומר שהשימוש בתחום הזה מאוד מפחיד אותו.

עתניאל שנלר: הדברים שנשמעו פה מבטאים את ההסכמה של החברים לנהוג - אם בכלל - בצווים האלה במידתיות רבה מאוד.

עתניאל שנלר: יש חשיבות גדולה בלמצוא את האיזון בין הצורך האמיתי לשימוש באותם כלים.

עתניאל שנלר: זה הדבר המהותי שעומד מאחורי הדיון הזה.

עתניאל שנלר: אני הייתי ממליץ לעסוק בשאלה של המידתיות, שזאת שאלה שתעמוד לפתחנו ועל שולחננו בדיון אמיתי שיהיה בפגישה הבאה.