ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 50, 2006-11-06 13:00

גאלב מג'אדלה: אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה לדיון בנושא תוכנית הר שוקף בעיר הכרמל (דלית אל כרמל ועוספייה).

גאלב מג'אדלה: אנחנו דנים לאור הצעה לסדר של חבר הכנסת עזמי בשארה, שנדונה במליאת הכנסת, ולאור בקשת חבר הכנסת מגלי והבה, סגן יושב-ראש הכנסת.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מודעים למורכבות הנושא ונתנו לו דחיפות בדיון הזה כי אנחנו רוצים לתרום חלקנו להידברות, כדי להגיע להסכמות והבנות.

גאלב מג'אדלה: אני מאמין שאין דרך אחרת.

גאלב מג'אדלה: אני יודע שהנושא יידון במועצה הארצית לתכנון ובנייה ב-15 בנובמבר.

גאלב מג'אדלה: אני מקווה שהמועצה הארצית הפעם תהיה קשובה ותתחשב במציאות המורכבת כדי שבסופו של יום נצא כולנו בתחושה שהגענו להסכמה על נושא כה רגיש ומורכב.

גאלב מג'אדלה: בדיון הקודם שקיימנו היום, על סכסוך הקרקעות בנגב בין אזרחי המדינה הבדואים ובין המדינה, הגענו להסכמה ולהבנה.

גאלב מג'אדלה: נושאים מורכבים ורגישים מעין אלו – צריך לעשות הכול כדי לפתרם בהסכמה, בגישור.

גאלב מג'אדלה: לא בבתי-משפט, לא בתביעות, לא בהחלטות חד-צדדיות.

גאלב מג'אדלה: אני מצפה מן הרשויות הנוגעות בדבר לעשות הכול כדי שההידברות בינם ובין נציגי עיר הכרמל תישא פרי.

גאלב מג'אדלה: אני יודע שיש נכונות, לפחות כך עלה בשיחות שקיימתי עם נציגי עיר הכרמל, עם העמותה הציבורית להגנה על קרקעות הכרמל ועם אנשים שונים.

גאלב מג'אדלה: יש כוונה להגיע להבנה, להידברות, להסכמה במינימום הנזק האפשרי.

גאלב מג'אדלה: אני סבור שזה עדיף על כל אפשרות אחרת.

גאלב מג'אדלה: נתחיל את הדיון.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש לאפשר לחברי הכנסת לתפוס את מקומם.

גאלב מג'אדלה: נתחיל עם שני המציעים, חבר הכנסת עזמי בשארה וחבר הכנסת מגלי והבה, בבקשה.

עזמי בשארה: תודה רבה.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, אני מבקש להודות לך על שהדיון הוקדם ונערך יומיים לאחר הדיון במליאה.

עזמי בשארה: ברשותך, אני מבקש לחלק לחברי הוועדה את מסמך העמדה שהגישה העמותה הציבורית להגנה על קרקעות הכרמל.

עזמי בשארה: אני העליתי את הנושא במליאה אולם אני מציע שבהמשך חברי העמותה הציבורית יפרטו.

עזמי בשארה: השר שמע אותי.

עזמי בשארה: לא השתכנעתי מתשובתו.

עזמי בשארה: כנראה שגם המליאה לא השתכנעה ולכן אנחנו כאן, אחרת הנושא היה יורד מסדר היום.

עזמי בשארה: אנחנו נמצאים בוועדה כדי להמשיך בה את הדיון.

עזמי בשארה: לא ברור אם לוועדה יש סמכות על מוסדות התכנון במדינה הזאת, אבל בכל זאת ברוח הדברים של היושב-ראש, אני סבור שהכיוון נכון הוא להגיע להסדרים עם התושבים, מה גם שמדובר בתושבים בוגרים ואחראים, שחלקם לפחות יודעים לדבר עם משרדי הממשלה, אולי אף טוב ממני.

עזמי בשארה: אנחנו מדברים על אוכלוסייה שכבר לא יודעת מה רוצים ממנה.

עזמי בשארה: זה לא שרשויות התכנון של המדינה הגיעו להסדר עם תושבי הכפרים, שנהיו עכשיו עיר הכרמל המאוחדת, כדי שהעירייה והתושבים יוכלו לתכנן את חייהם ועתידם על הכרמל.

עזמי בשארה: מדי מספר שנים הם קמים ונתקלים בגל חדש של הפקעות.

עזמי בשארה: העיר הזאת הפסידה כבר לטובת הפקעות שונות בגלים שונים מאז 1948 יותר משני-שלישים מאדמותיה, ירדה מ-75,000 דונם ל-15,000 דונם.

עזמי בשארה: כל זה נעשה ללא הסדר.

עזמי בשארה: לא הגיעו להסדר לטובת הציבור ולטובת המדינה או לטובת אני לא יודע מי והכפרים הללו, שהפכו עכשיו לעיר, צריכים לתרום את חלקם.

עזמי בשארה: הם יוכלו לפרט איזה חלק הם תרמו לטובת הכלל במדינה הזאת, אבל אני יכול להגיד שהם כבר לא יכולים לתכנן את העתיד שלהם.

עזמי בשארה: אם שני-שליש מתושבי עיר הכרמל הפכו כבר לעבריינים בעל כורחם, עברייני בנייה, והוצאו כבר צווי הריסה, והפארק נכנס כבר אל תוך חייהם, אל תוך העיר – זה אומר דרשני לגבי עיר שרוצה להתפתח ולהגיע לדבר מה.

עזמי בשארה: כעת מדובר על גל חדש, הפקעת כ-7,000 דונם, 4,000 מהם בפארק הכרמל, שייגעו במטעי הזיתים של תושבי עיר הכרמל, שזה המורשת שנותרה להם.

עזמי בשארה: הסתכלתי על המטעים, לפעמים בני מאות שנים ואלפי שנים.

עזמי בשארה: ועכשיו מדברים על מורשת?

עזמי בשארה: אני סבור שהאנשים האלה יודעים לשמור על המורשת טוב בהרבה מרשות הגנים הלאומיים ומהחברה להגנת הטבע.

עזמי בשארה: אלה הזיתים שלהם והם כבר תרמו, והפארק כבר נכנס אל תוך עוספייה ואל תוך דליה והיו כבר הפגנות.

עזמי בשארה: אני לא יודע לאן רוצים להוביל את האנשים האלה.

עזמי בשארה: מה עוד הם יוכלו לעשות?

עזמי בשארה: בג'למה ומנסורה יש תוכניות להרחבת הקישון, להתקנת קווי חשמל, לסלילת חוצה ישראל, להקמת מסילת ברזל, והכול נופל עליהם.

עזמי בשארה: הם קמים בבוקר ושומעים שמישהו מתכנן להם.

עזמי בשארה: אני חושב שהם בוגרים מספיק שיישבו איתם ויגיעו איתם להסדרים על הדברים האלה.

עזמי בשארה: אסור שזה ימשיך לנחות על אנשים מאוכלוסייה אחת במדינת ישראל.

עזמי בשארה: למי במדינת ישראל יש אדמה שירש, שהיתה במשפחתו מאות שנים?

עזמי בשארה: זאת בעיה ייחודית.

עזמי בשארה: למיליוני אנשים אחרים במדינת ישראל לא מפקיעים כי אין להם אדמה – או שהם חוכרים, או שקיבלו אדמה באיזה קיבוץ או מושב, או גרים בבנייה ציבורית, או בקליטת עלייה.

עזמי בשארה: כאן יש אנשים מסוג מיוחד, תושבים ואזרחים במדינת ישראל שיש להם אדמה כרכוש שירשו מבני משפחתם מזה דורות.

עזמי בשארה: כל הזמן הם שומעים שמישהו אחר מתכנן להם: פעם פארק פולש אל תוך השכונות שלהם, פעם הם צריכים לתת קרקע עבור כביש גם אם יש איזה קיבוץ בצד, שאדמתו הופקעה בכלל זמן, ואפשר לבנות את הכביש שם.

עזמי בשארה: כך התברר לנו על כביש חוצה ישראל, שאפשר היה לתכנן אותו בהרבה פחות נזק.

עזמי בשארה: האנשים האלה לא מעוניינים שייתנו להם כסף לבנק תמורת דונמים.

עזמי בשארה: כולם אנשים עובדים והם לא רוצים כסף תמורת האדמה.

עזמי בשארה: זו לא צורה נכונה לטפל או לדון איתם בדברים.

עזמי בשארה: צריך לשבת איתם ולהגיע להסדרים, גם לגבי השטחים הירוקים, גם לגבי פארק הכרמל.

עזמי בשארה: האם פארק הכרמל צריך להיות כוח פולש לחייהם?

עזמי בשארה: האם הם לא חלק מן הכרמל?

עזמי בשארה: הם לא היו אנשי הכרמל מאות ואלפי שנים?

עזמי בשארה: הם הכרמל.

עזמי בשארה: מי זה הכרמל?

עזמי בשארה: אז פארק הכרמל צריך להיות על חשבונם, כאילו הוא צד עוין להם?

עזמי בשארה: הפעם הגל הזה עוסק ב-7,000 דונם כמעט – 4,000 דונם במטעי הזיתים ליד עיר הכרמל וכ-2,500-3,000 דונם באזור ג'למה.

עזמי בשארה: הם יודעים לדבר ולייצג את עצמם.

עזמי בשארה: אני עליתי על הנושא הזה כאשר התושבים פנו אלי בשבוע שעבר, אחרי שערכו הפגנות ושביתות.

עזמי בשארה: זה לא ציבור שנוהג להפגין ולשבות.

עזמי בשארה: לפני מספר שנים הלכתי לעוספייה להפגנה בנושא הפארק, אותו נושא שחוזר עכשיו והפך להיות ממש חלום בלהות של כל ילד בכפר.

עזמי בשארה: הפארק הזה הפך ממש לאובססיה.

עזמי בשארה: כל ילד בעוספייה ובדליה נולד עם האובססיה של הפארק: האם יוכל לבנות בית?

עזמי בשארה: האם יוכל להתפתח?

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, עליך לדעת שיש יותר מ-700 בתים בדליה הבנויים בתוך מה שמכונה הפארק.

עזמי בשארה: הגיע הזמן שהנושא הזה יוסדר.

עזמי בשארה: את חלקי תרמתי במליאה.

עזמי בשארה: אני עוזב אותו עכשיו לתושבים.

עזמי בשארה: חברי הכנסת בוודאי ידברו, אבל אני סבור שהתושבים ידברו הכי טוב בשם עצמם.

עזמי בשארה: אני מציע שישיבת הערר שנקבעה ל-15 בנובמבר תידחה ושלפניה תהיה ישיבה בין רשויות התכנון ובין נציגי האוכלוסייה.

עזמי בשארה: הם יודעים להגיע להסדרים, אבל פעם אחת, לא כל כמה שנים עוד גל ועוד גל של כמה אלפי דונמים.

עזמי בשארה: פעם אחת לשמוע מה רוצה רשות הגנים הלאומיים, מה רוצה מהם מדינת ישראל, להגיע פעם אחת להסדר ולסיים את זה.

עזמי בשארה: התושבים רוצים להגיע להסדר.

עזמי בשארה: הישיבה של ועדת הערר ב-15 בנובמבר צריכה להידחות כדי שבינתיים אנשים יגיעו להסכם, ואני מקווה מאוד שבחסות הוועדה הזאת.

עזמי בשארה: מדוע לא?

עזמי בשארה: אמנם אין לה סמכות חוקית לכפות דברים, אבל בהחלט יש מקום להגיע להסכמים, להיות מתווכים לפחות בין האקזקוטיבה, בין הרשות המבצעת, במקרה הזה רשויות התכנון, ובין התושבים שפנו לכנסת.

עזמי בשארה: טוב שהכנסת נענתה וטוב שהנושא הגיע לדיון.

עזמי בשארה: אדוני היושב-ראש, הממשלה התנגדה להעברת הנושא לדיון בוועדה והצביעה נגד.

עזמי בשארה: הם העדיפו שבשבוע הבא התושבים ייצאו להפגנות.

גאלב מג'אדלה: טוב שברור לך שהממשלה יודעת שהכנסת, במקרה הזה ועדת הפנים ואיכות הסביבה, לא עובדת אצל הממשלה אלא מפקחת על פעולותיה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, חברי הכנסת, תושבי הכרמל, ראש העירייה, מכובדים.

מגלי והבה: ראשית, אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה על שנאות לקבל את הנושא לדיון דחוף.

מגלי והבה: שנית, אני רוצה להיות ענייני, לא להתפזר, ולכן לא אדבר על סוגיית הקרקעות של עיר הכרמל והאזור, כי יש שם המון בעיות.

מגלי והבה: במשך שנים אנחנו מטפלים בסוגייה הזאת.

מגלי והבה: אני רוצה להתמקד היכן שכרגע יש בעיה שאנחנו חייבים לפתור.

מגלי והבה: אתייחס לרקע הדברים.

מגלי והבה: לא נכנסתי לסוגייה רק לפני שבוע.

מגלי והבה: אנחנו מטפלים בסוגייה הזאת כבר מספר חודשים, עם התושבים, עם ראש העירייה, עם כל הנוגעים בדבר.

מגלי והבה: אני מתייחס במיוחד לתוכנית ג/1209, תוכנית הר שוקף.

מגלי והבה: הנושא עלה לדיון בוועדת התכנון המחוזית.

מגלי והבה: התקיימו המון דיונים בנושא.

מגלי והבה: בסופו של דבר נקבעה ישיבה בוועדת הערר הארצית לתכנון והמועד הראשון שנקבע היה 27 בספטמבר.

מגלי והבה: באותו מועד בעלי העניין, ראש העירייה והתושבים פנו אלינו, אל הנהגת העדה, גם הדתית וגם הפוליטית.

מגלי והבה: התקיימו שתי ישיבות ואז פנינו לראש הממשלה ואל השרים הנוגעים בדבר ואכן התקבלה החלטה על דחיית מועד הישיבה.

מגלי והבה: נקבע מועד חדש לדיון ב-15 בנובמבר.

מגלי והבה: חשוב הסדר הכרונולוגי הזה כדי שנדע מה ההחלטות שנתקבלו ולאן אנו רוצים להגיע.

מגלי והבה: בעקבות דחיית מועד הדיון בוועדה הוחלט להקים ועדה משותפת של משרד ראש הממשלה, משרד הפנים, רשות הטבע והגנים ונציגי העיר והתושבים בעלי הקרקע.

מגלי והבה: דובר על 4,000 דונם.

מגלי והבה: אינני יודע בדיוק כמה מזה בבעלות התושבים, כי חלק מהקרקע נמכר.

כמאל חמזה חלבי: הרוב שייך לתושבים בדלית אל כרמל.

מגלי והבה: אני מדבר על הקרקע שעומדת היום במחלוקת.

מגלי והבה: הקרקע שאנחנו מדברים עליה הוכרזה כקרקע חקלאית בשנת 1987.

מגלי והבה: אכן יש מטעי זיתים בחלק מן הקרקע הזאת, אך לא בכולה.

מגלי והבה: איפה הבעיה?

מגלי והבה: ציפיתי שיהיה כאן מנהל רשות שמורות הטבע והגנים הלאומיים.

מגלי והבה: אמנם נציגיו נמצאים כאן.

מגלי והבה: אם הסמנכ"ל כאן טוב שישמע את הדברים.

מגלי והבה: רשות הטבע והגנים החליטה שהקרקע תוכרז בהתאם לתוכנית ג/1209 כגן לאומי.

מגלי והבה: אקרא לכם מה משמעות ההכרזה על הקרקע כגן לאומי מבחינתם, לא מבחינתנו: "משהוכרז שטח כגן לאומי או כשמורת טבע תהיה ההכרזה עדיפה על פני כל ייעוד אחר של אותו שטח, למעט כל ייעוד או שימוש אחר בשטח מעליו או תחתיו המותרים על-פי דין" – חשבו אולי שהדרוזים בעיר הכרמל הגיעו לטכנולוגיה שמאפשרת לשים כל מיני מתקנים גם מתחת לקרקע – "ולמעט זכויות קניין שהיו קיימות בו ערב ההכרזה".

מגלי והבה: הממונים על הטבע במדינה רוצים כעת לצרף את הקרקע הזאת, לא מספיק קרקעות אחרות, כחלק מן הפארק הלאומי.

מגלי והבה: משמעות ההחלטה היא השתלטות על הקרקע, לשים את הקרקע הזאת בבית-סוהר.

מגלי והבה: עושים שימוש בחוק כדי להפקיע את הקרקע.

מגלי והבה: רשות הטבע והגנים מנצלת את החוק, מנצלת את ועדות התכנון, מנצלת את המועצה הארצית כדי להגשים את החלטתה.

מגלי והבה: אם כך, אנחנו מתנגדים, וההתנגדות שלנו תישמע כאן, תישמע בוועדות השונות ותישמע בוועדה המשותפת שמתוכננת להתכנס לפני 15 בנובמבר.

מגלי והבה: אדוני סמנכ"ל רשות הטבע והגנים, אנחנו לא עושים את זה כי אנחנו רוצים לעשות איזו פארסה פוליטית או ניצול כלשהו, לא.

מגלי והבה: אנחנו אומרים שזה לא ייתכן.

מגלי והבה: כאשר בוחנים את זכות האדם מול הטבע אני בעד זכויות האדם.

מגלי והבה: עם כל הכבוד, יש די גנים.

מגלי והבה: זאת עמדתי.

מגלי והבה: בינתיים הצלחנו לשכנע את ראש הממשלה ואת השר הממונה וגם כל מי שנוגע בדבר להסכים שהוועדה המשותפת תתכנס ותגיע להבנות.

מגלי והבה: יש ועדה משותפת שהוקמה על-ידי משרד ראש הממשלה, בראשות מר ליאור שיל"ת, ויהיו בה גורמים שונים.

מגלי והבה: ההחלטה על הקמת הוועדה הזאת לא באה בעקבות ההצעה לסדר בכנסת.

מגלי והבה: זה גם מסביר את ההתנגדות שלי להעברת העניין לוועדה, כי התחלנו בתהליך שמטרתו להביא לפתרון הסוגייה.

גאלב מג'אדלה: אם אמור להתקיים דיון במועצה הארצית ב-15 בנובמבר, בעוד 10 ימים, עד לאן הגיעו הדיונים בוועדה בראשות מר ליאור שיל"ת?

מגלי והבה: הוועדה אמורה להתכנס עכשיו.

מגלי והבה: ועדת הערר הארצית לא כפופה למשרד ראש הממשלה או למשרדים אחרים.

מגלי והבה: יש לה סדר יום משלה.

גאלב מג'אדלה: היא כפופה למשרד הפנים.

גאלב מג'אדלה: בראש המועצה הארצית לתכנון ובנייה עומד מנכ"ל משרד הפנים, מתוקף תפקידו.

גאלב מג'אדלה: אם הממשלה החליטה על הקמת ועדה משותפת בראשות מר ליאור שיל"ת מן הראוי שקודם כול יפנו למועצה הארצית בבקשה לדחות את הדיון כדי שיתקיימו הידברות ודיאלוג ומשא ומתן באווירה שקטה, לא בלחץ, על מי מנוחות ובשקט.

מגלי והבה: אדוני קולע לדעת אלה שפנו כבר.

מגלי והבה: יש פנייה על השולחן.

מגלי והבה: טרם קיבלנו תשובה על דחיית הדיון במועצה הארצית.

מגלי והבה: אין קשר בין הדחייה ובין התכנסות הוועדה המשותפת לדיון בסוגייה הזאת, אבל זאת ההחלטה שנתקבלה.

מגלי והבה: לאחר ששוחחתי עם כל הנוגע לדבר בעיר הכרמל, בתוך הישובים, אני טוען שעל רשות הטבע והגנים לעזוב את הקרקע הזאת לנפשה.

מגלי והבה: היא קרקע חקלאית מוכרזת ועליה להמשיך להיות כזאת.

מגלי והבה: אם מתנהלים דיונים בין תכנון העיר ובין הרשויות השונות – כאשר נגיע לגשר נעבור אותו.

מגלי והבה: למה רשות שמורות הטבע והגנים הלאומיים חמדה עינה או נפשה באותה חלקת קרקע ורוצה להכריז עליה כגן לאומי?

מגלי והבה: אין מספיק פארק שם?

מגלי והבה: אתם לא מטיילים בכרמל ורואים את כל הירוק?

מגלי והבה: הקרקע הזאת תישאר כפי שהיא ומי מבין תושבי העיר או תושבי הכפרים ששמר על הקרקע שלו ימשיך לנצל אותה ולשמור אותה כפי שעשה עד כה.

מגלי והבה: אלה שמכרו, לא נבוא אליהם בטענות.

מגלי והבה: אנחנו רוצים לפתור את הבעיה של אלה שמחזיקים בקרקע.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, אנחנו צריכים לצאת מכאן בהמלצה, או שיירדו מן ההחלטה הזאת וישאירו את הקרקע במצב הנוכחי, ולא – יושב כאן נציג בכיר של רשות הטבע והגנים הלאומיים, שיבוא לדיון באותה ועדה עם נציגי הקרקע, עם ראש העיר וההסכמות אליהן יגיעו שם יובאו לוועדה ויושמו על השולחן, כמובן הכול בהסכמה.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, נעמוד על כך שוועדת שיל"ת תתכנס באופן מיידי, עוד לפני 15 בנובמבר.

מגלי והבה: במקביל יש פנייה לדחות את התוכנית, ואני מציע שגם הוועדה תצא בקריאה לדחיית התוכנית.

מגלי והבה: אדוני היושב-ראש, שנינו, אני ואתה מככבים במספר עיתונים ואתרי אינטרנט, אני בסוגיית הכרמל ואתה בסוגיות אחרות.

מגלי והבה: אני לא רוצה להאשים אף תנועה פוליטית, אבל אלה שמשתמשים נגדנו בכל מיני השמצות מתחת לחגורה, מתחת לכל ביקורת, שיימצאו דרכים אחרות להיאבק בנו.

מגלי והבה: אני לא מוכן שמישהו ישתמש בשמי.

מגלי והבה: לא כותבים אפילו "חבר הכנסת" אלא "אל מדהו", כאילו מתכחשים לקיומי, ואלה אתרים שממומנים בחלקם על-ידי תנועות וחברי כנסת.

מגלי והבה: אני אומר לכם, די לחכימא ברמיזה.

כמאל חמזה חלבי: אנחנו מבקשים רק את האדמה שלנו.

מגלי והבה: אני מדבר כרגע על נושא אחר.

מגלי והבה: במקרה ראיתי את הכתבות.

מגלי והבה: אנחנו אנשים מבוגרים היודעים להילחם על זכויותיהם.

מגלי והבה: נלחמנו על הזכויות שלנו.

מגלי והבה: שאף אחד לא יטיף לי איך להילחם על זכויות הדרוזים.

22151: צהרים טובים.

22151: אדוני היושב-ראש, אני מודה לך מאוד על הישיבה ואני רוצה להודות לחברים, לחברי הכנסת עזמי בשארה ומגלי והבה ולכל חברי הכנסת הנוכחים כאן.

22151: קצת רקע: הדרוזים נמצאים בכרמל מאז המאה השש-עשרה.

22151: שני הישובים, דלית אל כרמל ועוספייה, קיימים כבר 360 שנים.

22151: שמרנו על הפארק, שמרנו על הכרמל.

22151: אלה אדמות פרטיות שלנו שהיו רשומות בטאבו עוד בזמן המנדט העותמאני והמנדט הבריטי.

22151: אנחנו לא פולשים לאדמות המדינה.

22151: בדרך כלל המדינה פועלת נגד תושבים הפולשים לאדמות שלה.

22151: כאן העניין הפוך – המדינה פולשת לאדמות שלנו.

22151: לפני קום המדינה, לפני 1948 היו בחזקתנו יותר מ-75,000 דונם.

22151: אחרי קום המדינה, בשנת 1969 הפארק סיפח לטובתו 37,000 דונם מאדמות פרטיות של תושבי הכרמל.

22151: התושבים לא ידעו לקרוא עיתונות ולכן לא הבינו.

22151: כיבדנו את החוק והשלמנו עם זה.

22151: היום נשאר לנו 15,000 דונם – 9,000 ומשהו דונם בדלית אל כרמל ו-6,000 דונם בעוספייה.

22151: לפני שנבחרתי כראש עירייה היתה הבטחה שלטונית שהעיר הזאת תקבל מענה לתוכנית מתאר, לבעיות של חיילים משוחררים וזוגות צעירים.

22151: אני רוצה להגיד לכם שהישוב עוספייה הוא היחיד במדינה שבמשך 14 שנים לא קיבל ולו חצי דונם מן המדינה לזוגות הצעירים ולחיילים משוחררים.

22151: המדינה לא רק לא נותנת מאדמותיה, אלא גם לוקחת מאתנו.

22151: אתן לכם דוגמה מהשכנים שלנו – יקנעם.

22151: יקנעם בנויה על אלפי דונם של מדינת ישראל, של מינהל מקרקעי ישראל.

22151: לא מזמן בנו את יקנעם עלית על אלפי דונמים, ישוב לתפארת עם ישראל.

22151: העיר הזאת הוקמה בתרמית, ברמאות, בשקרים, בהבטחות-סרק – הכול נשאר על הנייר.

דב חנין: עכשיו רוצים להרחיב אותה על חשבון Whatever.

22151: לא נותנים לראש העירייה לעשות תוכנית מיתאר על אף שאין תוכנית מיתאר בשני הישובים.

22151: 4,500 בתים מתוך 7,000 נבנו ללא היתרי בנייה, לא כי התושבים עבריינים, אלא הפכו אותם עבריינים בעל כורחם כי אין אלטרנטיבה, וכך אנחנו אומרים גם לשופטים.

22151: איפה אפשר לבנות?

22151: אי אפשר לבנות אף שכונה חדשה, אי אפשר לבנות ולהתרחב לשום כיוון.

22151: בין דליה ועוספייה, שני ישובים שחוברו כעיר, אין רצף תכנוני.

22151: יש למעלה מ-3,000 חלקות השייכות לוועדה המחוזית, שטח גלילי.

22151: ניתנו הבטחות לראש העירייה מכאן ועד להודעה חדשה אך שום דבר לא נעשה כבר 3 שנים.

22151: אני רוצה להאשים את כל ממשלות ישראל.

22151: זו לא מדיניות רק של הממשלה הנוכחית.

22151: כל הממשלות פושעות ופשעו כלפי הדרוזים.

שאהין אוני: בגדו בדרוזים.

22151: שר הפנים הקודם נתן לנו הבטחות לפני שנה.

22151: הוא כתב כדלקמן: "השר תומך בהקמת ועדת חקירה נוספת עם מנדט רחב כדי להסדיר את המצב הקיים.

22151: אין להתנות את המרחב התכנוני בעתיד.

22151: נבחר פרויקטור לקידום 10 תוכניות בתחום הרשות אשר יסיים עבודתו בזמן קצר".

22151: זה נכתב ביולי 2005.

22151: עד היום הפרויקטור הזה לא נתמנה.

22151: 10 תוכניות מופקדות במחוז כבר 10 שנים אך לא קיבלו מענה.

22151: מר אדם קולמן, מתכנן המחוז היושב כאן, אומר כל הזמן שתרבות הדיור אצל הדרוזים לא טובה.

גאלב מג'אדלה: הכוונה ל-10 תוכניות מפורטות?

22151: כן, בוודאי.

22151: העיר תכננה והתקדמה בהליכי התכנון.

22151: מייד כשנבחרתי לתפקיד אמרתי שאני רוצה להיות שותף נאמן למוסדות.

22151: הכנתי תוכנית והגשתי אותה בספטמבר 2004.

22151: עד היום לא קיבלתי מענה.

22151: ועדת החקירה השנייה לא קמה ואנו ממתינים לה כבר למעלה משנה.

22151: מר שמאי אסיף, ראש מינהל התכנון ביקר אצלנו ונתן הוראות, אך עד כה דבר לא התבצע.

גאלב מג'אדלה: 10 התוכניות המפורטות נדונו בוועדה המקומית?

22151: כן, בוודאי.

22151: הן אושרו בוועדה המקומית והועברו עם המלצה לוועדה המחוזית.

22151: עד היום אף לא אחת מבין 10 התוכניות אושרה.

גדעון סער: אני מבקש להתנצל בפני ראש העירייה על שאני צריך לעזוב.

גדעון סער: באתי לכאן להביע את הזדהותי עם המאבק של תושבי עיר הכרמל.

גדעון סער: אסייע בכל שיידרש.

יוסף זאהר: תודה רבה.

יוסף זאהר: כל הכבוד, שירבו אנשים כמוך.

גאלב מג'אדלה: 10 התוכניות לא נדונו בוועדה המחוזית?

22151: עד היום טרם הוזמנתי לשום דיון כדי לקדם את התוכניות.

22151: מוצאים רק סיבות מדוע לא לאשר את התוכניות.

גאלב מג'אדלה: אם התוכניות לא אושרו – נבדוק מדוע.

גאלב מג'אדלה: אבל הן כלל לא נדונו, לא עמדו על סדר יומה של הוועדה המחוזית?

22151: לא הוזמנתי לדיונים.

22151: קיבלתי מכתבים מהוועדה המחוזית שעבר זמנה של התוכנית הזאת ובקשה לתקן אותה.

22151: זה מחייב להביא עוד פעם מתכננים, שיעלו לי מאות אלפי שקלים.

22151: מינהל התכנון במשרד הפנים הבטיח לי בכתב תקציב לתכנון, אך כבר שנתיים לא קיבלתי ולו שקל אחד.

22151: באתי לתושבים ואמרתי להם שיתחילו לתכנן על חשבונם.

22151: אני יושב-ראש ועדת התכנון.

22151: לפני שנכנסתי לתפקידי בראש הוועדה עמד תמיד נציג משרד הפנים ולא נתנו אפילו 50 היתרים בשנה לשני הישובים.

22151: תכננתי 37 תוכניות עם התושבים – אף לא אחת מהן קיבלה אישור בוועדה המחוזית.

22151: כל הזמן מוצאים סיבות לדחות את הדברים.

22151: אדוני היושב-ראש, הגענו אליכם לכאן כי אתם אולי המפלט הלפני אחרון שלנו.

22151: אנחנו מתכננים להגיע לבית-המשפט הבין-לאומי בהאג.

22151: אנחנו לא מאמינים, לא בוועדה הארצית לתכנון ובנייה ולא בבית-המשפט העליון.

22151: אנחנו נפסיד, כי מה שיכתבו פקידי הממסד הוא שיהיה.

22151: ב-17 בדצמבר 1986 התקיים דיון בוועדת הפנים ואיכות הסביבה באותו נושא.

22151: עד היום אין תשובות.

22151: אנחנו מתוסכלים.

22151: הסחבת הזאת היא מדיניות מתוכננת.

נאדיה חילו: זאת התעללות.

22151: אין לי טענות כלפי אנשי הפארק.

גאלב מג'אדלה: הפגנות ניתן לערוך מחוץ לגדר הכנסת.

גאלב מג'אדלה: כאן באנו לערוך דיון תרבותי.

קריאה: קצת כעס מותר להוציא.

גאלב מג'אדלה: אם נצעק לא נוכיח שאנחנו צודקים יותר.

מואין מנסור: אדוני היושב-ראש, לא כעס.

מואין מנסור: זה שחרור קיטור.

גאלב מג'אדלה: נעשה את זה ביחד בהפגנה בחוץ.

22151: אין לנו טענות אל אנשי הפארק הנפלאים שיושבים אתנו ומנסים להגיע להסדרים.

22151: הבעיה היא המדיניות.

22151: אנשי הפארק לא קובעים, אלא מקבלים תכתיבים כיצד לנהוג.

22151: הרי הם לא רצו לקחת את הר שוקף.

22151: המדיניות מלמעלה מכתיבה את התנאים.

22151: המדיניות הזאת חייבת להשתנות.

22151: באנו לכאן חשים תסכול קשה מאוד, כאשר הדברים עומדים להתפוצץ.

22151: אנחנו לא רוצים בעימות עם הממסד, אבל על האדמות שלנו לא נוותר, ולו על סנטימטר אחד.

22151: החברים היהודים שלנו והאחים שלנו צריכים ללמוד על התרבות הדרוזית.

22151: בשבילנו האדמה היא כמו משה רבנו, כמו יתרו.

22151: לא נוותר עליה.

22151: תלמדו את זה.

22151: אנחנו לא באים אליכם בחטא.

22151: אתם נלחמים בנו.

22151: אנחנו לא לוקחים לכם סנטימטר אחד.

22151: לא יעלה על הדעת שכך ינהגו בעדה שאיבדה 340 חללים וקצינים, עדה שיש לה 1,200 נכים, עדה ששונאים אותה בעולם כי היא נאמנה למדינת ישראל.

22151: אתם קובעים לנו עובדה מוגמרת ומביאים אותנו למלחמת אחים.

22151: אני מתחנן בפניכם, תמשכו את התוכנית הזאת.

22151: אנחנו לא רוצים עוד בעיות.

22151: אני מתחנן בפניכם, תעשו לנו את הטובה הזאת.

22151: הר שוקף זה הכיוון היחיד אליו אנו יכולים להתרחב.

22151: באים לתכנן אצלנו כאילו אנחנו ילדים קטנים, כאילו אנחנו סוג ב'.

22151: למדו להסתכל עלינו כל הזמן מלמעלה למטה.

22151: היום אנחנו צברים, גדלנו כאן אחרי קום המדינה.

22151: אני נולדתי אחרי קום המדינה, אני צבר ישראלי.

22151: אף אחד לא יכול "לעבוד" עלי.

22151: לא יעלה על הדעת שכל התוכניות הלאומיות של מדינת ישראל הן על אדמות ג'למה ומנסורה של הדרוזים.

22151: הצעתי שני דברים לשר התשתיות הלאומיות ולכולם: אתם רוצים את ג'למה?

22151: מברוכּ, קחו 2,000 דונם במתנה ותנו לנו 2,000 דונם אחרים במקומם, כדי שנוכל לבנות את עתיד הילדים שלנו.

גאלב מג'אדלה: איפה?

22151: בכרמל.

22151: שייתנו לנו קרקעות בכרמל.

22151: הצענו דבר נוסף: תהפכו אותנו לשותפים בפרויקטים הלאומיים.

22151: אנחנו חלק מן המדינה הלאומית הזאת.

22151: אם אתם עושים עסקים בג'למה, תכניסו אותנו כשותפים בעסקים שלכם, שנרגיש שאנחנו אזרחים סוג א', שאנחנו שווים.

גאלב מג'אדלה: אילו עסקים?

22151: הם מקימים את רכבת העמק, את קו הגז ואת חוצה ישראל.

22151: כל זה עסקים.

22151: זה לא דבר שנעשה בהתנדבות כמתנה לכל האוכלוסייה.

22151: כל הדברים האלה לא יכולים להיות על חשבון התושבים המסכנים בעיר הכרמל.

22151: הקימו עיר דרוזית.

22151: חשבנו שהעיר הזאת תהיה לתפארת עם ישראל, עיר דרוזית יחידה בארץ.

22151: אבל אנחנו שוב הופכים לעיר ענייה, לעיר בעייתית.

22151: כל ההבטחות היו שקר, הבטחות שנכתבו רק על הנייר.

22151: עד היום אני מתעסק רק בכיסוי גירעונות בסך 200 מיליון שקל של שתי המועצות הקודמות.

22151: מדי יום אתה רואה אותי בכנסת נלחם רק לצורך כיסוי גירעונות העבר.

22151: לכן אין לי אמון באף אחד.

22151: אני לא מאמין בממסד – חבורה של שקרנים שמרמים אותנו.

22151: הממונה על המחוז, אדם שפועל לגמרי כשורה, הציע לפני חודש למנכ"ל החדש לעשות לגליזציה למבנים ולתת פתרון לכל הצעירים שהיום נרשם להם רישום פלילי.

22151: שלושת-רבעי האוכלוסייה עבריינית ובעקבות זה לא יכולה לקבל תפקידים במוסדות הממשלה ובנציבות שירות המדינה.

22151: הכול נעשה בכוונה תחילה.

22151: אני מבקש מכבודך, אני מבקש מהוועדה, למרות שאולי אין לכם סמכות לקבל החלטות מעשיות, אבל להמלצה שלכם יש משקל.

22151: אדוני היושב-ראש, לפני שנה ומשהו הובלת מאבק והקמנו ועדת משנה בראשות מר מצנע.

22151: מר מצנע אמר שהמדיניות כלפי הדרוזים פושעת ושהוא כישראלי מתבייש במדיניות הזאת.

22151: מה נעשה מאז?

22151: שום דבר.

22151: אתם חייבים להציל אותנו מפני מלחמת אחים.

22151: אנחנו נילחם נגד כל המשטרה, לא נעשה חשבון לאף אחד כי אנחנו מדברים על הקיום שלנו.

22151: אנחנו מבקשים שתצילו אותנו, תצילו את הפארק, תוותרו על התוכנית ותחזירו את כל האדמות שלנו הרשומות בטאבו.

שאהין אוני: בכרמיאל תעשו פארק.

שאהין אוני: שיישרף כל הפארק.

שאהין אוני: לא רוצים פארק.

פהמי חלבי: אני מבקש להודות לחבר הכנסת עזמי בשארה ולחבר הכנסת מגלי והבה, ובמיוחד ליושב-ראש הוועדה שהביא את הנושא לדיון במהירות.

פהמי חלבי: אתחיל במה שסיים ידידי ראש העירייה.

פהמי חלבי: אני פונה אליכם, אל כל חברי הכנסת, ואומר: הצילו! הצילו אותנו!

פהמי חלבי: הגענו למשבר עמוק.

פהמי חלבי: אנחנו מרגישים היום בעיר הכרמל כקורבן, ממש קורבן להתעללות, לפשע, לאור מה שקורה לנו.

פהמי חלבי: בשנים האחרונות יש מתקפה קשה מאוד, אפילו מתקפה גזענית לנשל אותנו, להפקיע לנו.

פהמי חלבי: היום אני תושב אך במשך 10 שנים הייתי ראש העירייה.

פהמי חלבי: אני לא מבין מה אתם עושים לנו, מה אתם רוצים מאתנו.

פהמי חלבי: איך יתכן שכך נוהג עם כזה שיש לו מוסר, שיש לו הכול.

פהמי חלבי: למה אתם עושים לנו את הדברים האלה?

פהמי חלבי: מה פשענו?

פהמי חלבי: מה עשינו?

פהמי חלבי: הרי אנו העדה היחידה בכל העולם, לא רק במדינת ישראל, שעוד לפני קום המדינה ובוודאי אחרי קום המדינה עמדה לימין המדינה הזאת בכול.

פהמי חלבי: דרך אגב, גם אני בן למשפחה שכולה.

פהמי חלבי: באים כל מוסדות התכנון – ואני לא מוציא מכללם את אנשי הפארק, שלא יעשו עצמם אנשים טובים שמדברים יפה, שיש להם מומחים, עורכי-דין ואקדמאים.

פהמי חלבי: הם באים אלינו ומדברים בשפה הכי יפה, אבל בשתי לשונות.

פהמי חלבי: מדברים יפה, ואחר-כך תוקעים לנו את כל התוכניות.

פהמי חלבי: התוכנית העומדת על הפרק היא ליטרת הבשר האחרונה שלנו ומגיעה ממש אל חלונות הבתים שלנו.

פהמי חלבי: לא נשאר לנו כלום.

פהמי חלבי: אני לא יכול להבין איך יתכן שכך ינהגו אנשים מתורבתים שיש להם מצפון, שיש להם ילדים, שחיים בעולם הזה.

פהמי חלבי: איך מעיזים לתכנן תוכנית כזאת?

פהמי חלבי: בשנת 1948 לישובים דלית אל כרמל ועוספייה היו 75,000 דונם.

פהמי חלבי: היום נשאר שטח שיפוט של 16,000 דונם, ובסוף אנחנו העבריינים, הפושעים, הגנבים, הפולשים.

פהמי חלבי: באמת תתביישו לכם.

פהמי חלבי: אין לכם מצפון?

פהמי חלבי: האם החזיר והיער טובים יותר מאתנו?

פהמי חלבי: מה אוכל להגיד לבן שלי ולכל תושב אחר?

פהמי חלבי: שלחתי מכתב לראש הממשלה וכתבתי שאדמות הכרמל הן פצצה מתקתקת.

פהמי חלבי: כתבתי לו: אדוני ראש הממשלה, תחשוב במקומי 3 שניות.

פהמי חלבי: לא הרבה, אין לו יותר זמן בשבילנו היום, במיוחד בתקופה שלאחר מלחמת לבנון כאשר נעשה חשבון נפש במדינה.

פהמי חלבי: תחשוב במקומי 3 שניות.

פהמי חלבי: הבן שלי או הבן של אח שלי שעכשיו נלחם בלבנון בגדוד חורב, כל המדינה אמרה שגדוד חורב נלחם הכי טוב, הילד הזה חוזר הביתה אל הכפר שלו והמדינה שנלחם עבורה לוקחת את אדמתו, על-יד הבית.

פהמי חלבי: גונבים לו את האדמה.

פהמי חלבי: מה ניתן להגיד לו?

פהמי חלבי: איך אסתכל לו בעיניים?

פהמי חלבי: לשם מה הוא נלחם למען המדינה הזאת שרוצה לקחת את אדמותיו?

פהמי חלבי: זה טוב, זה מוסרי, זה אנושי?

מוחמד ברכה: תגיד לו שיגן קודם כול על האדמה שלו ולא על שום דבר אחר.

פהמי חלבי: בעת השביתה בכרמל שלחתי לרמטכ"ל ולשר הביטחון מכתב.

פהמי חלבי: כתבתי: אני מבקש ממך לשחרר את כל החיילים שלנו כדי שיוכלו לשבות אתנו בעיר הכרמל.

פהמי חלבי: 360 מבנינו שנלחמים היום למען המדינה, שיום אחד לפחות יילחמו למען אדמות הכרמל.

פהמי חלבי: אני מבקש לומר עוד מספר משפטים.

פהמי חלבי: זה באמת כואב.

פהמי חלבי: אני לא רוצה לחזור על מה שאמר ראש העירייה.

פהמי חלבי: יש שם תוכנית ענפה.

פהמי חלבי: הם מתכננים – אנחנו כבר לא יודעים על מה: תמ"מ 6 ו-ע"ד/300 ו-ע"ד/1 ו-ג/1209 לפארק הכרמל בג'למה ומנסורה.

פהמי חלבי: אנחנו כבר לא יודעים מה הם רוצים מהחיים שלנו.

פהמי חלבי: אני רוצה לפנות אליך אדוני יושב-ראש הוועדה.

פהמי חלבי: יש כאן פשע, פשע בלתי נסבל.

פהמי חלבי: אני פונה גם לחבריי חברי הכנסת היהודים.

פהמי חלבי: אני אומר לכם: הצילו אותנו! הם הולכים להרוס את פארק הכרמל.

פהמי חלבי: האטימות הזאת, הגסות והחוצפה יביאו להרס פארק הכרמל ואולי אף עד פגיעה בביטחון המדינה.

פהמי חלבי: עליכם להבין שהגעתם לנקודה שאין ממנה מוצא.

פהמי חלבי: אתם חייבים לבוא לקראת האנשים, לפתור את הבעיות בצורה הוגנת כדי שנוכל לחיות בבתים שלנו, בישובים שלנו בצורה מכובדת.

פהמי חלבי: לכן אני מבקש מיושב-ראש הוועדה, קודם כול לדחות את הדיון שנקבע ב-15 בנובמבר.

פהמי חלבי: חייבים לדחות את מועד הדיון.

פהמי חלבי: אנשי הפארק הגישו את התוכנית ג/1209, זאת תוכנית של רשות הטבע והגנים.

פהמי חלבי: הם מתכננים על האדמות שלנו, הורסים הכול.

פהמי חלבי: אל תטעו, למרות שאחינו היהודים קנו מספר אדמות בהר שוקף, שטח השיפוט חייב להישאר בעיר הכרמל כי הבעלות הפרטית לא קובעת.

פהמי חלבי: יש לנו אדמות במקומות אחרים - - -

מוחמד ברכה: שהיהודים יבנו שם ויהיו תושבי עיר הכרמל.

פהמי חלבי: אין לי התנגדות שהיהודים שקנו מספר דונמים יבנו בעיר הכרמל וביתם יהיה בשטח השיפוט של העיר.

סלימאן אבו רוכן: אני מבקש תשומת לבכם למה שקורה באדמות שלנו, בתכנון הקיים נכון לעכשיו.

סלימאן אבו רוכן: במפה הזאת ניתן לראות את עוספייה ודליה.

סלימאן אבו רוכן: עדיין יש שני שטחי שיפוט של שני כפרים, ועל-פי תמ"מ 6 המתכונת הזאת מתוכננת להישאר עד שנת 2020.

סלימאן אבו רוכן: זאת לא תוכנית עיר, כפי שהזכירו כאן החברים, ראש העירייה ויושב-ראש העמותה.

סלימאן אבו רוכן: כל השטחים בצהוב הם שטחים גליליים, שלא שייכים לנו או לפארק אלא למחוזית.

סלימאן אבו רוכן: המחוזית פשוט שמה ידיה על השטחים המופקרים האלה, השטחים העזובים והם הסיבה לכך שאנו נתקעים עכשיו בבתי-המשפט בדיונים על הבנייה הבלתי חוקית.

מוחמד ברכה: זה שטח בנוי ברובו.

סלימאן אבו רוכן: שטח השיפוט של עוספייה 6,300 דונם ושל דליה 9,300 דונם.

סלימאן אבו רוכן: שטח השיפוט של עוספייה מגיע אל נחל יגור, אל כיוון עמק יזרעאל.

סלימאן אבו רוכן: הפארק בשלב מסוים גלש על 1,200 דונם אל תוך שטח עוספייה, פשוט לקח לעצמו שטח מפורז ומנע מרחב תכנוני אפילו על שטח השיפוט הקיים.

סלימאן אבו רוכן: בשטחים הגליליים – כל רזרבות האדמה של עוספייה הן היום לצד מזרח, כל רזרבות האדמה של דליה הן לצד מערב.

סלימאן אבו רוכן: אני עדיין מפריד בין עוספייה ודליה.

סלימאן אבו רוכן: אין לנו שום אפשרות להתפתח לצפון כי הצד הצפוני והמזרחי הרריים ביותר, תלולים ביותר, והם לא שלנו אלא של המדינה.

כמאל חמזה חלבי: לקחו לנו 61,000, דונם.

כמאל חמזה חלבי: אני רוצה להסביר מה בדיוק גנבו לנו.

סלימאן אבו רוכן: הגענו להסדר עם הנהלת הפארק.

סלימאן אבו רוכן: גברת רעיה שורקי, מנהלת פארק הכרמל, היתה אתנו, הסתובבנו בשטח עד לשעות החושך.

סלימאן אבו רוכן: אני אוחז היום באותה דעה כמו ראש העירייה וכמו חברי מר פהמי חלבי, אני לא מאמין ברשויות.

סלימאן אבו רוכן: הבעיה איננה עם הזוטרים, וסליחה על הביטוי, גם אני זוטר.

סלימאן אבו רוכן: הבעיה לא עם הזוטרים למטה בשטח, אלא עם מקבלי ההחלטות למעלה, ובעיקר מועצת המנהלים, שיושב-הראש שלה הוא השר להגנת הסביבה.

סלימאן אבו רוכן: שם הבעיה שלנו.

סלימאן אבו רוכן: הם צריכים לקבל את ההחלטה.

סלימאן אבו רוכן: נקבע הסדר, שכל שטחי הפארק חוזרים למתכונתם הקודמת אל תוך שטח השיפוט שבין חרבת סומק, שטחי אשל יכין, לבין דליה, חוזרים ומרחיבים עד לנקודות הללו.

סלימאן אבו רוכן: לגבי תוכניות ג/1209 ו-ע"ד/300 – ע"ד/300 היתה תוכנית המיתאר של דליה.

סלימאן אבו רוכן: תוכנית המיתאר של עוספייה היתה ע"ד/301 ומעולם לא הופקדה.

סלימאן אבו רוכן: לגבי דליה, עד 2003 אום אל שוקף נכלל עדיין בתוך השטח, כפי שרואים כאן, אולם בתוכנית שהופקדה ב-20 באפריל 2005 אום אל שוקף איננו.

סלימאן אבו רוכן: ואז "התלבשה" על זה תוכנית ג/1209.

סלימאן אבו רוכן: הממשלה הלכה בשני כיוונים: אם ע"ד/300 תאושר אז במילא אום אל שוקף כבר מחוץ לתחום, ואם בכל זאת ע"ד/300 תיפול אז תוכנית ג/1209 תיכנס לתמונה ושוב נהיה במלחמות.

סלימאן אבו רוכן: למרות כל זאת, יש כאן כביש שמתוכנן לחבר את מטרופולין חיפה עם כביש 6.

סלימאן אבו רוכן: גם אותו ירצו להעביר בתוך השטחים שלנו, על חשבון השטחים הפרטיים, לא אדמות המדינה.

סלימאן אבו רוכן: רק בתחילת הכפר יש אדמות המדינה, אבל כל השטח שרואים כאן הוא פרטי והכביש מתוכנן לעבור עליו ולצאת אל כיוון אליקים.

סלימאן אבו רוכן: לאיזה פתרון אנחנו חותרים?

סלימאן אבו רוכן: 850 הדונמים הללו הם הגדלה בשתי שכונות, על בסיס בתים הקיימים שם עשרות שנים.

סלימאן אבו רוכן: למעשה זאת לא הגדלה בכלל, לא עושים לנו שום טובה.

סלימאן אבו רוכן: הבתים כבר בנויים.

סלימאן אבו רוכן: זה השטח שיכול לפתור לנו את הבעיות לטווח הרחוק, שטח שיפוט אחיד לטובת עיר הכרמל.

סלימאן אבו רוכן: אז יהיה לנו מרחב תכנוני, שטח שנוכל לעשות בו כל שנרצה ולא נתנגח יותר עם אף אחד ונהיה שקטים למשך שנים רבות קדימה.

חנא סוייד: על איזה שטח אתה מדבר?

סלימאן אבו רוכן: יש כאן כיסים, שטח בהיקף 12,000 דונם.

סלימאן אבו רוכן: כך תהיה לנו קיבולת של 80,000 יחידות דיור.

סלימאן אבו רוכן: בשטח הנוכחי אין שום אפשרות לקיבולת של 80,000 יחידות דיור.

פהמי חלבי: הכול מגמתי, מתכננים איך שהם רוצים.

סלימאן אבו רוכן: אם נרצה לבנות 80,000 יחידות דיור אין היכן לבנות אותן, אין קיבולת כי יש בשטח בתים בנויים.

סלימאן אבו רוכן: ופרט לכך, הבתים נמצאים בבעלות פרטית.

מוחמד ברכה: יש אפשרות בנייה – אם יהרסו את הבתים הקיימים ...

סלימאן אבו רוכן: ראש העירייה אמר שהגשנו הרבה תוכניות מפורטות.

סלימאן אבו רוכן: כאן אתם רואים תוכניות שהופקדו ועדיין לא קיבלנו עליהן אישורים.

סלימאן אבו רוכן: מפער הקישון – אלה אדמות השייכות לדליה, עליהן נמצא המחלף הכי גדול שיכול לקום אי-פעם, מחלף 6, כולל רכבת ישראל.

סלימאן אבו רוכן: אלה אדמות שמסומנות לעוספייה.

סלימאן אבו רוכן: כל המקווקו מיועד להפקעה.

סלימאן אבו רוכן: למה התוכנית הזאת נתקעה בדיוק כאן ואיפה ההמשך שלה?

סלימאן אבו רוכן: אני לא יודע.

סלימאן אבו רוכן: איזו מין תוכנית, שמראה כרגע שכביש 6 והרכבת אמורים להמשיך כך?

סלימאן אבו רוכן: אבל בכל זאת ממשיכים בהליכי הפקעה.

סלימאן אבו רוכן: מה מתכננים לעשות עם כל השטח שיישאר?

סלימאן אבו רוכן: אין לי תשובה.

סלימאן אבו רוכן: אנחנו רואים מגמה לקחת לנו את הקרקעות.

סלימאן אבו רוכן: אנחנו רואים את זה שחור על גבי לבן בתוכניות, שכל התכנונים הם רק על האדמות שלנו.

סלימאן אבו רוכן: אז שיתנו לנו דונם תמורת דונם.

סלימאן אבו רוכן: באזור יקנעם כל האדמות עליהן היה המחנה הצבאי היו במקור אדמות של דליה, וגם הקיבוץ יגור נבנה על אדמות של עוספייה.

סלימאן אבו רוכן: הבסיסים הצבאיים יצאו אך השטח לא הוחזר לנו.

סלימאן אבו רוכן: או שהממשלה תקצה לנו דונם תמורת דונם, או שכל השאריות האלה, באחריות המחוז, יועברו אלינו ויאושרו תב"עות שיאפשרו לנו לבנות כאן אזורי תעשייה, בדיוק כמו ליקנעם, כי אנחנו לא שונים מיקנעם.

מודי אורון: אני סמנכ"ל רשות הטבע והגנים.

מודי אורון: אני רוצה להודות לראש העירייה על הדברים שאמר.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש שגם אתה וגם מתכנן המחוז תתייחסו לדברים שעלו כאן.

מודי אורון: אני מודה לראש העירייה מר אכרם חסון ולמר סלימאן אבו רוכן.

נאדיה חילו: אני מתנצלת שאני צריכה לעזוב.

נאדיה חילו: אני מזדהה עם המאבק של תושבי עיר הכרמל.

נאדיה חילו: אנשים חשובים יותר מחיות ומעצים ומכל מיני דברים אחרים.

נאדיה חילו: הלהט בדברי ראש העירייה מעיד על הכול, ולא צריך להכביר כאן מילים.

מודי אורון: אנחנו כמובן לא רוצים להיכנס לוויכוח מי חשוב יותר.

מודי אורון: הדברים ברורים לחלוטין.

מודי אורון: בשל הסיבה הזאת אנחנו נמצאים שנים רבות בקשר עם פרנסי הישוב, בהתחלה שני הכפרים והיום העיר, והקשר אינו רק ברמה של זוטרים.

מודי אורון: יש קשר גם עם האנשים העובדים בשטח, שהם אנשים חשובים מאוד, אבל גם ברמת מנכ"ל הרשות, שהצטער שלא יכול היה להגיע לכאן היום אבל אנחנו נייצג אותו.

מודי אורון: הוא למעשה מוביל את המשא ומתן ואת קבלת ההחלטות על תחום עיר הכרמל ועל הקשר עם האוכלוסייה.

מודי אורון: כפי שנאמר כאן, תוכנית הר שוקף היא חלק ממכלול מערכת היחסים עם עיר הכרמל ותושביה.

מודי אורון: היא לא דבר שנולד מעצמו, אלא חלק מן התכנון הארצי.

מודי אורון: דרך אגב, הפארק משמש בראש ובראשונה תושבים שנהנים ממנו, גם עובדים בו וגם נהנים לבקר בו בחניונים ובשבילים.

מודי אורון: מן הפארק נהנים גם אנשים אחרים שמגיעים אליו ומשתמשים בשירותי התיירות של עיר הכרמל.

מודי אורון: כך אנחנו לפחות מבינים את זה, וגם אנשי העיר מבינים את זה.

מודי אורון: ראש העירייה בוודאי מבין את זה.

מודי אורון: יש אינטראקציה חשובה מאוד בין שני הגורמים הללו, שלמעשה הם גורם אחד.

מודי אורון: במשא ומתן עם העיר ועם הכפרים שקדמו לעיר, בשנת 2001 הגענו להסכמה על מספר גריעות שיאפשרו הסדרת הבנייה הסובבת את שני הכפרים דאז.

מודי אורון: לאחר שנכנס לתפקידו מנכ"ל רשות הטבע והגנים הנוכחי, מר אלי אמיתי, הוקמה העיר.

מודי אורון: אז התחדש המשא ומתן והסתבר שהצרכים גדולים יותר ויש מצוקה של דיור ושל צרכים אחרים.

מודי אורון: גברת רעיה שורקי, מנהלת מרחב הכרמל, מונתה לראש הצוות שניהל את המשא ומתן.

מודי אורון: אנחנו מקדמים היום בהסכמה של כל גורמי התכנון והגורמים הרלוונטיים, כולל הממונה על המחוז במשרד הפנים, את ההסכמה לגבי 6 החלקות – 6 יחידות קרקע גדולות מאוד, של מעל 2,000 דונם – שיובאו בהמשך כגריעה מהפארק.

מודי אורון: לזה צריך להוסיף שרק לאחרונה אושרה גריעה להקמת קריית הספורט של העיר ואנחנו תמכנו בכך, ואף הותקפנו על תמיכתנו כרשות הטבע והגנים בגריעה של שטח גדול מאוד.

מודי אורון: עמדנו מאחורי ההחלטה הזאת ואמרנו: צריך לגרוע, כי לעיר הזאת יש צרכים ואנחנו מבינים אותם.

כמאל חמזה חלבי: אבל זה בא על חשבון אום אל שוקף.

מודי אורון: אנחנו, כאחראים מטעם המדינה, תמכנו בגריעה, כמובן אחרי שבדקנו מה קורה בקרקע.

גאלב מג'אדלה: על איזה שטח מדובר?

22151: 150 דונם.

מודי אורון: בכל מקרה, אנחנו תמכנו בגריעה הזאת והיא אכן אושרה.

מודי אורון: יש כאן היום תהליך תכנוני.

מודי אורון: צריך לזכור שהתוכנית היא בשטח של כ-4,000 דונם, קצת יותר, אבל חלק גדול ממנה, שעיקרו קרקעות פרטיות, למעשה לא מתוכנן כגן לאומי אלא כשטח חקלאי.

מודי אורון: מנהל המחוז אולי יוכל להרחיב על כך.

מגלי והבה: למה אתה רוצה להחיל עליו את החוק שלך?

מודי אורון: לא יחול עליו.

גאלב מג'אדלה: מה אתם מציעים לאוכלוסייה שאתם לוקחים את הקרקע שלה?

מודי אורון: אני מגיע לזה.

מודי אורון: רוב הקרקע הפרטית, שהיא קרקע פרטית של תושבי הכפרים מקדמת דנא, מופיעה בתוכנית כשטח חקלאי מיוחד.

מודי אורון: מבחינתנו הוא לא גן לאומי ולא יחולו עליו כללים של גן לאומי, ולא יהיה גן לאומי לעולם.

מודי אורון: זאת החלטה שתתקבל בוועדות התכנון, אבל מבחינתנו השטח הזה יכול להיגרע מהתוכנית.

מגלי והבה: זאת ההכרזה הכי חשובה.

מגלי והבה: אתה אומר כסמנכ"ל רשות הטבע והגנים: אנחנו לא דורשים להחיל את חוק הפארק הלאומי על האדמות הפרטיות בתוכנית ג/1209.

מודי אורון: על האדמות הפרטיות שנמצאות בשטח שנקרא נחל בוסתן.

מודי אורון: צריך לזכור, התוכנית הזאת התקדמה לאחר בחינה תכנונית מעמיקה, שהטכניון עמד בראשה.

מודי אורון: גם פרופ' שאול עמיר מהטכניון המליץ שהשטח הנמצא באזור הידוע בשם נחל בוסתן, רובו קרקעות פרטיות של כרמי זיתים, לא יהיה גן לאומי, ואנחנו מקבלים את ההמלצה.

מודי אורון: (כולם מדברים ביחד)

יוסף זאהר: תגיד רק את האמת.

יוסף זאהר: רק את האמת אנחנו רוצים לשמוע.

מגלי והבה: הכול נרשם בפרוטוקול.

חנא סוייד: עוד מעט נרגיש שאין בעיה.

מודי אורון: גודל השטח של נחל בוסתן כ-800 דונם.

מודי אורון: ברור שהתכנון נוגע גם באנשים, ביחסים.

מודי אורון: אין חיים לפארק הזה בלי יחסי השכנות.

פהמי חלבי: אתה יכול להציג תוכנית שמראה את מה שאמרת כעת?

פהמי חלבי: תוכנית כתובה, לא רק דיבורים, שנראה על מה מדובר.

פהמי חלבי: כבר שבענו דיבורים.

פהמי חלבי: למה שלא יציגו תוכנית מסודרת?

מודי אורון: הנושא מוכר ונוגע למספר רשויות.

מודי אורון: התוכנית נמצאת כעת בידי מערכת התכנון.

מודי אורון: קבענו ישיבה למחר מכיוון שיש לחץ זמנים ולא בהכרח הישיבה בוועדת הערר תידחה.

מודי אורון: דרך אגב, בזמנו תמכנו בדחיית הישיבה.

מודי אורון: קבענו למחר פגישה עם ראש העירייה.

מודי אורון: יבוא לשם מנכ"ל רשות הטבע והגנים ונדבר שוב על הגבולות, על 6 החלקות שציינתי קודם, ואני מקווה שהנושא הזה יסתיים בקרוב.

יוסף זאהר: צריך לעשות, לא לדבר.

מודי אורון: אני מעריך שנדבר על התוכנית ועל הגבולות שלה.

מודי אורון: ראוי שהדברים ייעשו במסגרת שבין הרשות המקומיות ובין רשות התכנון ובינינו וליצור חשיבה תכנונית מוסכמת.

פהמי חלבי: צריך לדבר על בעיית הקרקעות כי אלה קרקעות פרטיות.

סלימאן אבו רוכן: אדוני היושב-ראש, אני חייב להגיד דבר מה על התוכנית של פרופ' עמיר.

גאלב מג'אדלה: האם אתה מוכן להעביר את הבקשה שלנו לדחות את הדיון שנקבע ב-15 בנובמבר?

מודי אורון: בזמנו פנינו כבר לוועדה, גם בכתב, ביקשנו דחייה וזה לא הסתייע.

קריאה: אתם לא צד בעניין הזה.

קריאה: הוועדה המחוזית היא הצד.

סלימאן אבו רוכן: אני מבקש להגיד למר אדם קולמן, מתכנן המחוז.

סלימאן אבו רוכן: תוכנית פרופ' שאול עמיר היא פשוט הצעה להסדר מקרקעין בין שני הישובים עוספייה ודליה ובין פארק הכרמל.

סלימאן אבו רוכן: היא לא קיבלה שום מעמד חוקי.

סלימאן אבו רוכן: אני לא יודע איך מסתמכים עליה בהסדר שנעשה למעשה נגדנו.

סלימאן אבו רוכן: ברשות הטבע והגנים הלאומיים קפצו על המציאה של תוכנית עמיר וניצלו אותה לרעתנו.

סלימאן אבו רוכן: זאת בסך הכול הצעה כתובה שלא קיבלה שום אישור.

אדם קולמן: שלום לכולם.

אדם קולמן: לפני כשנה וחצי אדוני יזם דיון על התכנון במגזר הערבי, ובמסגרת אותם דיונים מקיפים - -

גאלב מג'אדלה: 7 דיונים במספר.

אדם קולמן: - - הצגנו גם את הסוגיות התכנוניות של עיר הכרמל.

אדם קולמן: אני לא רוצה לחזור על עיקרי הדברים שהוצגו אז, כי הובאה מצגת מפורטת על סוגיות שונות.

אדם קולמן: אני רוצה להגיד אילו דברים התרחשו.

אדם קולמן: כרגע שמענו על חצי הכוס הריקה ואני רוצה לדבר על החצי המלא שלה.

אדם קולמן: התקדמו שלושה נושאים המרכזיים.

אדם קולמן: הנושא המרכזי הראשון, תוכנית ע"ד/300, תוכנית המיתאר של דליה, מופקדת.

אדם קולמן: הוגשו הרבה התנגדויות לתוכנית ומונה חוקר שבקרוב יתחיל לשמוע התנגדויות.

אדם קולמן: אני מקווה שהתוכנית הזאת תאושר במתכונת כזאת או אחרת.

אדם קולמן: היא מגדירה חלק גדול מגבולות הפיתוח של עיר הכרמל.

פהמי חלבי: זאת תוכנית פושעת.

פהמי חלבי: זאת תוכנית חונקת, מצמצמת, שלא נותנת שום סיכוי לעתיד הישוב.

יוסף זאהר: התוכנית לא מקובלת עלינו.

יוסף זאהר: אתם לטובת האזרח או לטובת האבן?

יוסף זאהר: אני רוצה להבין.

אדם קולמן: דבר נוסף, הממונה על המחוז, מר יגאל שחר, מונה בהחלטת ועדת שרים להיות יושב-ראש של צוות הסדרים, שחברים בו ראש העירייה ונציג של מינהלת הקרקעות – יש מינהלת קרקעות לעיר הכרמל – ונציגי רשות הטבע והגנים.

אדם קולמן: בצוות בוחנים את הגבולות העתידיים של פארק הכרמל, כפי שתיאר לפני רגע מר מודי אורון, בשיתוף עם אנשי עיר הכרמל.

אדם קולמן: המעמד של המסגרת הזאת לא פורמלי.

אדם קולמן: הוא פורמלי במובן זה שהוא מוּנה, אבל אין לו שום מעמד סטטוטורי.

אדם קולמן: הוא יצטרך לעבור מאוחר יותר הליכי תכנון לשינוי תוכנית המיתאר הארצית.

אדם קולמן: נדרשת כמובן הסכמה של אנשי העיר לגבולות הפארק, גבולות בהסכמה.

אדם קולמן: העבודה הזאת נעשית עכשיו ונמצאת לקראת סיום.

גאלב מג'אדלה: איך הרצון לקבוע תוכנית בהסכמה מתיישב עם הדיון שנקבע ב-15 בנובמבר במועצה הארצית?

גאלב מג'אדלה: כדי שנגיע להסכמה כפי שאתה מבקש, וזה טוב מאוד, צריך קודם כול להוריד את החרב מעל הצוואר, לדחות את הדיון מ-15 בנובמבר ולשפר את האווירה כדי לאפשר לצדדים לקיים לדיאלוג ולהגיע להסכמות.

גאלב מג'אדלה: כאשר נודע לכם שוועדת הפנים ואיכות הסביבה מקיימת דיון בעניין והקמתם ועדה, מן הראוי לתת גם לוועדה הפנימית וגם לוועדת הפנים ואיכות הסביבה מרחב זמן להגיע להסכמות.

גאלב מג'אדלה: נניח שנסכם היום שאנחנו רוצים לסייר בעיר הכרמל ולראות את הדברים.

גאלב מג'אדלה: אמנם המפה היפה והצבעונית מציגה את פני השטח, אבל אנחנו רוצים לראות את הדברים באמת ובתמים.

גאלב מג'אדלה: על אחת כמה וכמה שהיתה ועדת משנה בראשות מר מצנע טרם כניסתי לתפקידי בוועדה.

גאלב מג'אדלה: תבואו לדיון בידיים נקיות.

גאלב מג'אדלה: ציפיתי ממר יגאל שחר, הממונה על המחוז, לפנות הבוקר למועצה הארצית לתכנון ובנייה ולבקש לדחות את הדיון שמועדו נקבע ל-15 בנובמבר.

22151: יש לנו גם חג באותו יום.

גאלב מג'אדלה: זה אל"ף-בי"ת של יחסי גומלין בין אנשים.

גאלב מג'אדלה: על כן אני מציע שתאמר לוועדה שאתה תומך בכך שהיום נשלב ידיים, קודם כול לדחות את הדיון שנקבע, ונפנה בבקשה למועצה הארצית לתכנון ובנייה ולמר שמאי אסיף קודם כול להוריד את העניין הזה מסדר היום.

אדם קולמן: אני רוצה להסביר את מסגרת הדיון בערר כי דיברת על כך בפתיחה ולא דייקת.

אדם קולמן: מסגרת הדיון בתוכנית הר שוקף לא נמצאת במנדט של צוות ההסדרים הזה, ומראש לא היתה בו.

אדם קולמן: צוות ההסדרים קיבל מנדט לטפל בתאי שטח מסוימים ולא בתוכנית הר שוקף.

אדם קולמן: תוכנית הר שוקף נידונה בוועדה המחוזית, היה חוקר, נתקבלו החלטות, הרשות הגישה ערר וגם גורמים פרטיים הגישו ערר והתוכנית נמצאת במסלול של דיון בוועדת ערר ארצית.

אדם קולמן: ועדת הערר הארצית לא שייכת למועצה הארצית אלא היא ועדת משנה שלה.

גאלב מג'אדלה: אני מכיר אותה והיא לא מעבר לים, היא עדיין בתוך המדינה.

אדם קולמן: היא במסלול אחר.

אדם קולמן: לכן לא נתמוך בעמדה של הוועדה המבקשת לדחות את הדיון.

אדם קולמן: אני רוצה לדבר קצת על ההיסטוריה של הדיון בוועדת ערר.

אדם קולמן: ועדת ערר אמורה היתה לדון בתוכנית ב-7 ביוני, נתבקש ערר, ראש העירייה אמור היה להיות אז בסין.

גאלב מג'אדלה: כבוד המתכנן, אתן לך את כל הזמן שתרצה רק אל תמשוך אותי לסמטה של דיון היסטורי.

גאלב מג'אדלה: אני לא מעוניין בדיון היסטורי.

גאלב מג'אדלה: דיון היסטורי עורך מי שרוצה לכתוב ספר.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש שכאן תדבר על הבעיה התכנונית ואתן לך זמן ככל שתרצה.

גאלב מג'אדלה: רקע היסטורי מתאים רק למי שיש זמן, שיושב מתחת לעץ בפארק שאתה מתכנן וקורא ספר היסטוריה.

אדם קולמן: הדיונים בוועדת הערר אמורים היו להתקיים ב-7 ביוני אך ראש העירייה ביקש לדחותם.

אדם קולמן: ב-6 בספטמבר נקבע דיון אחר שראש העירייה ביקש לדחות בגלל ביקורו בסין.

אדם קולמן: התוכנית הזאת נמצאת ממתינה זמן רב והגיע הזמן לדון בה בוועדת ערר, שהיא ועדה מכובדת, שיש בה גם הליך משפטי וגם הליך תכנוני, וכבודו מכיר אותה.

אדם קולמן: הוועדה הזאת צריכה לסיים עבודתה.

אדם קולמן: לכן אנחנו לא תומכים בעיכוב הדיון בוועדת הערר.

כמאל חמזה חלבי: יודעים איך לגנוב אדמות.

מגלי והבה: ידוע לך שיש כאן שותף בכיר שמסכים לעיכוב.

מגלי והבה: הוא אומר אפילו שהוא לא רוצה להכליל את התוכנית ג/1209 בדיון הוועדה שאתה מדבר עליה.

מגלי והבה: אתה נגד הפארק?

מגלי והבה: הפארק נגדך?

מגלי והבה: אני רוצה להבין.

חנא סוייד: הפארק איננו צד בהליך.

אדם קולמן: לוועדת הערר יש יושב-ראש.

אדם קולמן: יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה מכיר את ועדת הערר.

אדם קולמן: יש לה סדר יום משלה: פונים אליה והיא מחליטה כפי שמחליטה.

אדם קולמן: זה לא החלטה שלנו, לא החלטה שלי.

פהמי חלבי: פעם אחת תעשה צעד בונה אמון, צעד חיובי.

יוסף זאהר: הוא לא יכול.

פהמי חלבי: הוא יכול להמליץ.

אדם קולמן: צריך לציין את העובדות.

אדם קולמן: תוכנית הר שוקף הוגשה במסגרת רחבה, ביוזמה של רשות הטבע והגנים.

אדם קולמן: היא חלק ממדיניות התכנון הארצית.

אדם קולמן: היא תואמת לתמ"א 35 ולתמ"א 31, תואמת לתמ"מ 6, תואמת למדיניות הארצית בנושא אזור הכרמל.

אדם קולמן: לכן התוכנית הזאת הוגשה כתוכנית מפורטת.

אדם קולמן: חלק מהשטח הוא לא גן לאומי אלא יערות.

אדם קולמן: בחלקו, באזור נחל בוסתן, השייך ברובו לבעלי קרקעות, חלקם דרוזים, בעקבות המלצת החוקרת הוועדה המחוזית שינתה את השטח לחקלאי ולא לגן לאומי.

גאלב מג'אדלה: באיזה היקף?

אדם קולמן: כ-600-700 דונם.

אדם קולמן: אני לא רוצה כרגע להגיד מספרים מדויקים.

יוסף זאהר: זה אפסי.

אדם קולמן: זה מהווה כ-16% משטח התוכנית.

פהמי חלבי: הוא ממשיך עדיין באותה מדיניות.

פהמי חלבי: לא ישנו את התפיסה.

פהמי חלבי: חבל על הזמן.

יוסף זאהר: זה לא מקובל עלינו.

קריאה: האדם הזה עושה פשע כלפי החיילים המשוחררים.

קריאה: הוא נוקט במדיניות פושעת.

קריאה: הם רוצים עוד אינתיפדה.

גאלב מג'אדלה: עם כל הכבוד, אי אפשר להגיד דבר כזה על בן אדם.

גאלב מג'אדלה: מה זה "פושע"?

קריאה: הוא דופק אותנו, המדיניות שלו.

ואסל טאהא: הממשלה פושעת.

גאלב מג'אדלה: אתה בית-משפט וקבעת שהוא פושע?

חנא סוייד: מנית כאן מספר תוכניות, שחלקן לא בתוקף.

חנא סוייד: תמ"מ 6 כבר לא בתוקף, תמ"א 31 פג תוקפה.

חנא סוייד: תמ"א 35 לא קובעת בדיוק הערות על שמורות טבע וגנים לאומיים.

חנא סוייד: אז על מה אתה מסתמך?

אדם קולמן: אני מסתמך על מדיניות.

יוסף זאהר: מדיניות אפשר לשנות.

יוסף זאהר: תשנו את המדיניות שלכם.

אדם קולמן: תמ"א 35 החליפה את תמ"א 31.

אדם קולמן: בתמ"א 31 השטח הזה הוכרז כשטח לשמורת טבע מוצעת.

אדם קולמן: בתמ"א 35 זה שטח שמור משולב.

אדם קולמן: השטח הזה לא מיועד לבנייה, לא היום ולא אתמול, ולא מיועד לבנייה.

גאלב מג'אדלה: איזה פתרון אתה נותן ל-700 הבתים הבנויים באזור הזה?

אדם קולמן: בהר שוקף יש הרבה מאוד קרקעות, גם ליהודים.

פהמי חלבי: גם בעמק יזרעאל יש לנו הרבה אדמות.

פהמי חלבי: אז מה ?

פהמי חלבי: מה הקשר?

אדם קולמן: בשנה האחרונה נעשות הרבה מאוד עסקאות של רכישות קרקע באזור הזה, בעיקר מיהודים.

אדם קולמן: זה נובע מציפיות, שמשפיעות על כל מיני דברים שנעשים בשטח.

אדם קולמן: נעבור לתכנון הר שוקף.

אדם קולמן: שטח הר שוקף מעולם לא יועד לפיתוח עירוני, לא לעיר הכרמל ולא למקום אחר.

יוסף זאהר: אפשר לייעד אותו.

אדם קולמן: עיר הכרמל, שאמנם נקראת עיר, בנויה היום בצפיפות של פחות מיחידה לדונם נטו.

עזמי בשארה: הם לא באו והתחננו שתהפכו אותם לעיר.

עזמי בשארה: אתם החלטתם להפכם לעיר ולאחד בין שני הכפרים.

עזמי בשארה: תחזירו אותם להיות שני כפרים ותחזירו להם את האדמות.

עזמי בשארה: תנו להם לחיות.

אדם קולמן: זאת צפיפות שלא מקובלת בעיר, וגם לא בסֶמִי-עיר.

אדם קולמן: יש מימוש של פחות מ-25% מהפוטנציאל הקיים – הצפיפות בכל התוכניות, הנטו המינימלי הוא 4 יחידות לדונם, ואפילו קצת יותר.

סלימאן אבו רוכן: אתה מדבר על אדמה פרטית או על אדמת מינהל?

ראסם נאטור: אתה עושה ממוצע עם חולון, שם יש בתים של 20 קומות.

ראסם נאטור: אתה צריך לעשות ממוצע עם יקנעם או ישובים קטנים אחרים.

ראסם נאטור: אם תיקח את אדמות המושבים ותחלק בסך כל האוכלוסייה היהודית בישובים ייצא לך ממוצע של 1 ל-20,000.

ראסם נאטור: על מה אתה מדבר?

תאופיק אחמד זידאן: ההשוואה הזאת לא ריאלית.

תאופיק אחמד זידאן: תסתכל על שכונת דניה, שם אתם מאפשרים לבנות על אדמות מדינה והפשרתם עד לטירה.

תאופיק אחמד זידאן: תן לנו לחיות על האדמות שלנו.

שאהין אוני: תעשו תכנון עיר היכן שתרצו, אבל עזבו את האדמות שלנו.

רפיק קדור: צפיפות דיור ניתן לבדוק באדמות מדינה, לא באדמות פרטיות.

רפיק קדור: כאן משום מה לפעמים שוכחים שזה אדמות פרטיות, או שאתה עושה עצמך שוכח.

רפיק קדור: אנחנו נמצאים בוועדה מכובדת, נוכחים כאן חברי כנסת מכובדים ויושב-ראש מכובד.

רפיק קדור: הייתי מציע לך לענות בהגינות ובצדק לשאלת היושב-ראש.

רפיק קדור: תכבד את המעמד.

אדם קולמן: אנחנו נפעל הן על אדמות פרטיות והן על אדמות מדינה.

גאלב מג'אדלה: מה התשובה שלך להיתר של 700 בתים קיימים?

אדם קולמן: אני רוצה לדבר על מסגרות התכנון.

אדם קולמן: כפי שאמר ראש העירייה, יש הרבה מאוד בניינים ללא היתר.

אדם קולמן: חלק גדול מן הבניינים נמצא במקום בו ניתן להוציא היתרי בנייה, כי זה בתחום תוכניות מאושרות.

פהמי חלבי: תוציא.

פהמי חלבי: מה הבעיה?

פהמי חלבי: למה אתה מחכה?

אדם קולמן: זה נמצא באחריות ובסמכות הוועדה המקומית.

רפיק קדור: הוועדה המקומית בסך הכול ממליצה לוועדה המחוזית ואתה הגוף המאשר.

רפיק קדור: אנחנו בסך הכול ממליצים.

רפיק קדור: גם אני חבר בוועדה.

גאלב מג'אדלה: אני מבקש לדעת מה גורלם של 700 בתים קיימים, ומה גורלן של 10 התוכניות המפורטות שהגישה העירייה שלא עלו מזה זמן על סדר יומה של הוועדה המחוזית.

דוד אזולאי: ומה גורלם של 4,500 בתים?

יוסף זאהר: למה כל הסיבובים?

יוסף זאהר: תענה ישר לעניין.

פהמי חלבי: מה הצעד הבא?

פהמי חלבי: הוא רוצה לטרנספר אותנו מהכרמל.

פהמי חלבי: הוא רוצה שם חיות, לא בני אדם.

גאלב מג'אדלה: רבותי, שאלנו שאלות ואנחנו רוצים לשמוע תשובות.

גאלב מג'אדלה: האיש המוסמך לתת תשובות הוא מתכנן המחוז.

אדם קולמן: בעבר עלו טענות כלפי זהות יושב-ראש הוועדה מטעם משרד הפנים.

אדם קולמן: בשנתיים וחצי האחרונות יש ועדה מקומית ויושב-הראש שלה הוא ראש העירייה.

אדם קולמן: ליושב-ראש הזה יש הרבה מאוד סמכויות, יש לוועדה כלים, יש לה מהנדס עיר, יש לה צוות תכנון.

אדם קולמן: הוועדה הזאת מוסמכת לפתור הרבה מאוד בעיות שבסמכותה, בין היתר לתת היתרי בנייה לבתים שניתן להוציא להם היתרי בנייה.

אדם קולמן: הוועדה הזאת כרגע, לצערי, לא עושה מספיק.

אדם קולמן: בתחומים מסוימים הוועדה צריכה להגיש תוכניות.

אדם קולמן: אנחנו מפצירים בראש העירייה – יש שתי שכונות גדולות מאוד, שיש עליהן הסכמה תכנונית מוחלטת: שכונת הזיתים ושכונת ואדי אל פאש.

אדם קולמן: בשתי השכונות הללו נבנו הרבה בתים לא חוקיים.

אדם קולמן: שם נמצא גם הכביש העוקף המפורסם.

אדם קולמן: יש הסכמה מטעם העיר להגיש את התוכניות הללו לדיון בוועדה המחוזית כדי שנוכל לאשר אותן, כדי שהעיר תוכל להוציא היתרי בנייה כדין.

אדם קולמן: לצערי הרב המהלך מתעכב מאוד, בשל נימוקים שאולי ראש העירייה הסביר או ניתן היה להצביע עליהם.

גאלב מג'אדלה: מי נותן מימון לתכנון הזה?

אדם קולמן: המימון הוא של העירייה.

רפיק קדור: העירייה נמצאת בפשיטת רגל, אין לה כסף לתכנון.

גאלב מג'אדלה: אני מכיר את מצבה של עיר הכרמל.

גאלב מג'אדלה: אי אפשר לכבול את ידיהם.

גאלב מג'אדלה: אתה יודע שתכנון עולה הרבה כסף ומהנדסים מקבלים שכר גבוה, אפילו מתעשרים.

גאלב מג'אדלה: מי ישלם עבור התכנון?

אדם קולמן: ד"ר אכרם חסון הזכיר את הסיור של מר שמאי אסיף על הכרמל.

אדם קולמן: המשימה להכין תוכנית מיתאר כוללת לעיר הכרמל נמצאת על סדר היום שלנו והוגשה לממשלה במסגרת הצעת תוכנית העבודה של משרד הפנים לקראת שנת 2007 כמסגרת אחת כוללת.

גאלב מג'אדלה: עד אז תתמודד עם 10 תוכניות מפורטות.

אדם קולמן: משרד הפנים לא מממן תוכניות מפורטות.

אדם קולמן: זה לא במסגרת האג'נדה שלו.

אדם קולמן: הוא לא מסוגל לממן תוכניות מפורטות.

ראסם נאטור: כספי פיתוח אין לכם עבור הרשות הפלסטינית?

אדם קולמן: אני לא יכול לענות בשם הממונה על המחוז, וגם כרגע אין לי הנתונים המדויקים.

אדם קולמן: עיר הכרמל קיבלה לאחרונה עשרות מיליוני שקלים.

יוסף זאהר: עזוב.

יוסף זאהר: זה לא מספיק.

יוסף זאהר: (כולם מדברים ביחד)

רפיק קדור: כספי פיתוח לא קיבלנו בכלל כבר 3 שנים.

רפיק קדור: על מה אתם מדברים?

רפיק קדור: הוא אומר שקיבלנו מיליוני שקלים אבל הם נועדו רק לכיסוי חובות.

רפיק קדור: אפשר לחשוב שהלכנו לבתי-מלון על חשבון המיליונים שלך.

רפיק קדור: על אילו מיליונים אתה מדבר?

רפיק קדור: אתה מציג כאן תמונה עקומה לגמרי.

גאלב מג'אדלה: קיבלתם כסף, אבל למטרה אחרת.

גאלב מג'אדלה: למה אתה צועק?

קריאה: מי שישמע יחשוב שאנחנו במצב טוב במדינה.

אדם קולמן: דבר נוסף, ביוזמת הממונה על המחוז ביקשנו ליצור מנגנון שיאפשר עזרה – גורם שממומן על-ידי משרד הפנים שיעזור לוועדה המקומית לדאוג ללגליזציה של מבנים קיימים.

אדם קולמן: הסוגייה הזאת לא פשוטה, והיא עולה כסף.

אדם קולמן: היא יכולה גם להכניס כמובן הרבה מאוד כסף.

אדם קולמן: משרד הפנים נמצא בהליך של העסקת אדם שיעזור לוועדה המקומית.

אדם קולמן: אלה הדברים שאנחנו מסוגלים כרגע לעשות.

אדם קולמן: מעבר לכך, ב-800 דונם שבזמנו הועברו כשטח שמיועד לפיתוח עירוני אנחנו מצפים שהעיר תהיה יוזמת יותר, תפעל יותר במסגרת סמכויותיה.

יוסף זאהר: תנו לה סמכויות.

אדם קולמן: שתיקח על עצמה אחריות, כפי הסמכויות שניתנו לוועדה מקומית בסעיף 18 לחוק, ותצליח להתמודד עם הקשיים.

גאלב מג'אדלה: מר שמאי אסיף ממינהל התכנון הודיע לוועדת הפנים ואיכות הסביבה שיש הפרדה בין התכנון הכולל ובין התכנון המפורט.

גאלב מג'אדלה: אפשר לקדם תוכניות מפורטות בעיר הכרמל מבלי להתעכב עד שתאושר תוכנית המיתאר הכוללת של הישוב.

גאלב מג'אדלה: תשדרו מסר חיובי.

אדם קולמן: אומר ראש העירייה שיש לו בעיה של מימון.

אדם קולמן: אני לא יודע לפתור לו את הבעיה.

גאלב מג'אדלה: אני אומר שיש לו בעיה של מימון, לא הוא אומר.

גאלב מג'אדלה: יש לו גירעונות.

גאלב מג'אדלה: מאין יביא מימון לתוכניות?

דוד אזולאי: אדוני המתכנן, אני מבקש להציע לך לפנות לממונה על המחוז, מר יגאל שחר.

דוד אזולאי: תזכיר לו ששר הפנים סויסה נתן בזמנו כסף לתכנון מפורט בצפון, כלומר יש לכך תקדימים.

אדם קולמן: אעביר בשמחה את המסר.

דוד אזולאי: אני מתנצל שאני חייב לצאת.

דוד אזולאי: אני תומך בכל מה שיוחלט.

דוד אזולאי: חבר הכנסת ברכה, עליך לדעת שכאשר פניתי בעבר בנושא הזה, כאשר הייתי יושב-ראש ועדת הפנים ואיכות הסביבה, ננזפתי על-ידי היועץ המשפטי לממשלה על שאני מעיז להתערב בהליך שיפוטי.

דוד אזולאי: מכתב הכבוד הזה נמצא ברשותי.

מוחמד ברכה: רבותי, הרשו לי לקדם בברכה את האורחים מדליה ועוספייה, את ראש העירייה, ראש העמותה והשיח'ים המכובדים.

מוחמד ברכה: לפני שנכנסתם לכאן קיימנו דיון על הנגב ועל בעיה של הריסת בתים.

מוחמד ברכה: בעצם כאן מתגלה אותה בעיה – גזילת הקרקעות.

מוחמד ברכה: אבל יש תופעה מעניינת מאוד, שאצל פקידי הממשלה כמעט אי אפשר להבדיל בין הנימוקים ובין טון הדיבור.

מוחמד ברכה: הם כנראה בוגרים של אותו בית-ספר.

מוחמד ברכה: זה לא יאומן.

מוחמד ברכה: הולכים סחור-סחור ולא מתקדמים אפילו בסנטימטר אחד לכיוון דרישות התושבים.

מוחמד ברכה: אני סבור שהגיע הזמן שנגדיר את הדברים.

מוחמד ברכה: אני יודע שיתכן שלא יסכימו לכל הדברים שאומר כאן, אבל אני יכול לומר בוודאות, אני בטוח שאף אחד לא יופתע מהם.

מוחמד ברכה: האזרחים הערבים במדינת ישראל רוצים להיות ערבים עד הסוף, ורוצים להיות אזרחים ישראלים שווים עד הסוף.

מוחמד ברכה: יש הפליה ידועה.

מוחמד ברכה: הבעיה של האוכלוסייה הערבית הדרוזית, שהם ישראלים בכל הקשור לחובות וערבים בכל הקשור לזכויות.

מוחמד ברכה: אני סבור שצריך לשים דברים על השולחן.

מוחמד ברכה: אני יודע שיש מי שמנסה לומר שהתערבות של חד"ש ושל בל"ד – התערבות במרכאות – יוצרת פוליטיזציה של העניין.

מוחמד ברכה: ראש העירייה אמר שזה מדיניות.

מוחמד ברכה: מר סלימאן אבו רוכן אמר שזה מדיניות.

מוחמד ברכה: עכשיו המתכנן אומר שזה מדיניות.

מוחמד ברכה: אז לעמוד לצד התושבים זה מגונה?

מוחמד ברכה: ולגזול את אדמתם ופרנסתם ועתידם של האנשים זה לא פוליטי?

מוחמד ברכה: אני אומר לתושבים בדליה ועוספייה, אתם צריכים לחשוש מאלה שרוצים לגזול את אדמותיכם, לא מאלה שרוצים לתמוך במאבקכם.

מוחמד ברכה: לכן אני רוצה לומר הערה חברית לחבר הכנסת מגלי והבה.

מוחמד ברכה: לא היה ראוי שתקום הסערה שקמה בשבוע שעבר לאחר הצעתו של חבר הכנסת עזמי בשארה ואתה היית צריך לתמוך בה.

מוחמד ברכה: עובדה, עכשיו אתה מביא את הנושא הזה לכאן, כלומר היה ראוי שהנושא הזה יובא לכאן.

מוחמד ברכה: לכן אני מציע שלהבא נתייחס לגופו של עניין, לגופו של מאבק וגופן של זכויות ולא נבזבז אנרגיה על ריבים צדדיים, לא ניצור אותם ככה סתם.

מוחמד ברכה: אני מצפה שתמצא זמן לעמוד מעל דוכן הכנסת ולתקן את ההצבעה שלך על הצעתו של חבר הכנסת עזמי בשארה.

מגלי והבה: אדוני, אילו היית שומע את ההתקפות שהיו עלי בנושא הזה.

מגלי והבה: אתה רוצה להיות שופט?

מוחמד ברכה: אני לא שופט.

גאלב מג'אדלה: ההערה נרשמה בפרוטוקול.

מוחמד ברכה: אתה ואני יכולים להיות חלוקים פוליטית מכאן ועד להודעה חדשה, אבל כאשר מדובר בזכויות של אוכלוסייה שאנחנו מייצגים, או רוצים לייצג, או מתיימרים לייצג אנחנו צריכים לתת עדיפות לגופו של עניין.

מגלי והבה: אני מסכים לכל מילה, אבל רוצה להביע מחאה כנגד אלה שכותבים עלינו, גם עליך וגם עלי.

מוחמד ברכה: תענה להם.

מגלי והבה: אני מוחה על הסגנון.

מגלי והבה: זה לא רק אנטישמיות וגזענות, אלא גזענות מסוג מיוחד.

ואסל טאהא: אנחנו סוטים מן הנושא.

ואסל טאהא: יושבים כאן אנשים מכובדים.

ואסל טאהא: מי שרוצה להתנגח פוליטית – יש לו זירה אחרת, לא כאן.

מוחמד ברכה: לגופו של עניין, וזה העיקר, כבר בחודש פברואר השתתפתי בהפגנה על אדמות ג'למה ומנסורה מול לשכת משרד הפנים בחיפה.

מוחמד ברכה: מאז עברו חודשים.

מוחמד ברכה: הבעיה הזאת היתה קיימת גם לפני ההפגנה בפברואר.

מוחמד ברכה: במשך חודשים ושנים עמדה על הפרק שאלת התפתחות הכפרים דליה ועוספייה, כל אחד בנפרד ושניהם ביחד.

מוחמד ברכה: מה התחדש?

מוחמד ברכה: עשו מיזוג בין דליה ועוספייה וקראו לזה עיר, עיר הכרמל.

מוחמד ברכה: שרטטו את שטח השיפוט בצמוד לבתים, ואפילו לא כללו את כל הבתים.

מוחמד ברכה: מה עם תפיסה אורבנית של עיר שאמורה להתפתח?

מוחמד ברכה: לאן היא תתפתח?

מוחמד ברכה: יש דליה, יש עוספייה, ויש פרוזדור – כביש שמחבר ביניהם, מעין צוואר בקבוק, וכך זה עד היום.

מוחמד ברכה: היכן נשמע דבר כזה?

מוחמד ברכה: זה עיר רק כדי לעשות תוכנית הבראה ולסלק עובדים ופקידים, אבל לא עיר כדי להתפתח, עם תשתיות ואפשרות להתפתחות.

מוחמד ברכה: הרי מי החליט על המיזוג?

מוחמד ברכה: אותו משרד הפנים.

קריאה: השר לשעבר פורז.

מוחמד ברכה: משרד הפנים לדורותיו.

מוחמד ברכה: שמענו עכשיו את מתכנן המחוז.

מוחמד ברכה: אני מבין אותו, יתכן שהוא לא רוצה לעשות כאן את המשא ומתן.

מוחמד ברכה: אבל אני מתרשם שהם לא רוצים לעשות משא ומתן, אדוני היושב-ראש, לא רוצים להתקרב לדרישות התושבים.

מוחמד ברכה: סמנכ"ל רשות הטבע והגנים אומר שהם נענו בנושא קריית הספורט.

מוחמד ברכה: בחייך, זה ממש מחמם את הלב שהסכמתם שמאדמתם יקדישו שטח של 150 דונם לקריית ספורט.

מוחמד ברכה: עושים רשת לדוג אתכם.

מוחמד ברכה: אדוני היושב-ראש, הוועדה הזאת יכולה למלא תפקיד של גישור וקידום העניין, אבל זה צריך להיות כפוף לרצון טוב של הממשלה ושל משרד הפנים.

מוחמד ברכה: אני רוצה לומר לתושבים כנבחר ציבור וכחבר כנסת, תושבים ואזרחים חייבים לכבד חוקים, אבל יש חוק שנמצא מעל כל החוקים – הזכות לקורת גג.

מוחמד ברכה: כל חוק שבא לפגוע בזכותו של אדם לחיות מתחת לקורת גג הוא חוק נפשע.

מוחמד ברכה: אני אומר את זה כנבחר ציבור וכמחוקק: חוק הגוזל את הזכות הבסיסית הזאת לא ראוי שיכובד.

מוחמד ברכה: לכן אני מציע לנציגי הממשלה להקשיב היטב למה שקורה כאן, להקשיב היטב לא רק לטון הדברים של מר אכרם חסון ומר פהמי חלבי אלא לתוכן הדברים.

מוחמד ברכה: אני אומר לתושבים, אם לא תהיה היענות והליכה לקראת הדרישות שלכם, במיזוג של חמשת הכפרים התנסינו איך ניתן לכופף החלטה של הממשלה, אבל זה יצליח רק אם המאבק שלכם יהיה מאוחד.

מוחמד ברכה: לכן אתם בהתחלה ובסוף יכולים לקבוע איך ייראו הדברים.

רעיה שורקי: תודה על זכות הדיבור.

רעיה שורקי: אפשר לדבר גם בלי לצעוק.

רעיה שורקי: לפעמים דברים שנאמרים בשקט חזקים יותר מאשר צעקות.

מוחמד ברכה: את לא על תקן של מטיף כאן.

מוחמד ברכה: תדברי לעניין ואל תעירי על סדר הדברים של אף אחד, לא של ראש העירייה ולא של חברי הכנסת.

רעיה שורקי: אני רוצה להתייחס לדברים של ראש העירייה.

רעיה שורקי: מר אכרם חסון ואני משוחחים לעתים קרובות.

רעיה שורקי: אני יודעת שכאשר מר אכרם חסון הרים את הקול – זה בא מן הלב.

רעיה שורקי: אני יודעת מה כואב לו.

רעיה שורקי: דרך אגב, אני מעריכה מאוד את המאמצים שנעשים על-ידי העיר, על-ידי מר אכרם חסון וכל החבורה הנכבדת שיושבת כאן.

רעיה שורקי: אנחנו עושים את זה ביחד כבר זמן רב מאוד.

רעיה שורקי: לכן ביקשתי את רשות הדיבור.

רעיה שורקי: אני חייבת לומר גם שבצד הדברים האלה נעשים המון דברים יפים מאוד בעיר, שאנחנו עושים ביחד.

רעיה שורקי: אנחנו עושים ביחד דברים עם תלמידי בית-הספר.

רעיה שורקי: אמרתם קודם שכל ילד בעיר הכרמל נולד כבר עוין לפארק.

רעיה שורקי: אנחנו עושים עם הילדים הרבה דברים יפים – מנקים איתם את המעיינות על ההר, מפתחים איתם שבילים, ביחד מדללים את החורש של הכרמל כי התושבים צריכים את העצים ואנחנו צריכים שיורידו את העצים, ביחד חושבים איך להעביר כביש עוקף.

רעיה שורקי: אני סבורה שבעניין הזה אנחנו הולכים ביחד.

רעיה שורקי: אנחנו עושים את זה יפה מאוד לדעתי, גם עם עוספייה, גם עם מנהלי בתי-הספר.

פהמי חלבי: הורסים את העתיד שלהם עם חינוך קלוקל.

פהמי חלבי: אנחנו לא רוצים את החינוך הזה אלא רוצים את אדמתנו.

פהמי חלבי: תני לו את האדמה שלו, לא דיבורים.

פהמי חלבי: זה לא לעניין בכלל.

פהמי חלבי: הוא צריך אדמה.

תאופיק אחמד זידאן: תעשו את זה על האדמות שלכם, בבקשה.

תאופיק אחמד זידאן: אנחנו רוצים את האדמות שלנו.

פהמי חלבי: רוצים אדמה ולא חינוך.

פהמי חלבי: אתם רוצים לחנך אותנו?

פהמי חלבי: אנשי הפארק רוצים לחנך את עיר הכרמל?

פהמי חלבי: זאת אמירה פוגעת.

יוסף זאהר: אם יש לך משהו בונה, תגידי.

יוסף זאהר: אם לא – לא.

פהמי חלבי: רוצים לחנך אותנו?

פהמי חלבי: גוזלים את אדמתנו ואז מחנכים אותנו.

פהמי חלבי: תתביישו לכם.

יוסף זאהר: העץ או האבן חשובים יותר מן האדם?

גאלב מג'אדלה: כרגע אנחנו דנים בבעיה.

גאלב מג'אדלה: לא בחינוך הסביבתי של הרשות.

רעיה שורקי: אני מדברת על הביחד.

פהמי חלבי: לא קיים שום ביחד.

פהמי חלבי: אתם אויבים של עיר הכרמל.

פהמי חלבי: איזו חברות?

פהמי חלבי: מי שלוקח את האדמה שלי יכול להיות חבר שלי?

פהמי חלבי: על מה אתם מדברים?

פהמי חלבי: תתביישו לכם.

יוסף זאהר: אם לא תפעלו לטובת העיר – חבל על הזמן.

רעיה שורקי: אני רוצה לציין שאנשים ממשפחות אבו סעדה ואל-שיח' ואבו רוכן ואחרות עובדים ברשות הטבע והגנים.

רעיה שורקי: אנחנו עושים את זה ביחד.

תאופיק אחמד זידאן: הם מקבלים משכורת.

תאופיק אחמד זידאן: מה זה שייך?

תאופיק אחמד זידאן: הכול דברי הבל.

גאלב מג'אדלה: אם ימשיכו ההפרעות אתחיל להוציא מכאן אנשים.

גאלב מג'אדלה: דברי הבל?

גאלב מג'אדלה: בעיניה אלה הדברים הכי חשובים.

גאלב מג'אדלה: היא לא מדברת בשמך.

גאלב מג'אדלה: התוכניות והפרויקטים שאתם עושים כולם טובים.

גאלב מג'אדלה: הדיון היום הוא לא על הערכים החינוכיים של הרשות או על הפעולות והפרויקטים הרעיוניים שאתם עושים.

גאלב מג'אדלה: אם זאת הכוונה שלך אני מבקש שתסיימי את דבריך כי הדברים מקוממים.

גאלב מג'אדלה: אנשים נלחמים עכשיו על אדמתם ואת מדברת על חינוך.

גאלב מג'אדלה: קודם כול הבית.

רעיה שורקי: אני מדברת על היחד.

גאלב מג'אדלה: כאשר יהיה לו בית הוא יהיה ביחד.

גאלב מג'אדלה: אם אין לו בית – לא יהיה ביחד, לא יהיה לו חינוך וגם לא תגיעי לשם לעשות חינוך.

שאהין אוני: תקחי אותם לטיולים באדמות מדינה.

רעיה שורקי: האזנתי לכולם בסבלנות ואני מצפה שתאזינו גם לי בסבלנות.

רעיה שורקי: כפי שציינו כאן, ב-3 השנים האחרונות אנחנו מתנהלים בוועדת קרקעות.

רעיה שורקי: מר אדם קולמן ציין את זה, מר אכרם חסון ציין את זה ואני רוצה להוסיף, כי הם חלק מן התהליך.

רעיה שורקי: הגענו להחלטה על גריעה של יותר מ-2,000 דונם מתוך הגן הלאומי.

רעיה שורקי: זאת המלצה לגריעה לטובת האדמות הפרטיות.

רעיה שורקי: אי אפשר לזלזל בכך ולעמוד כאן היום ולהגיד שלא נעשה שום דבר.

רעיה שורקי: אנחנו בתהליך.

רעיה שורקי: אלה אדמות פרטיות של האנשים.

רעיה שורקי: הרוב זה חלקות פרטיות אך יש גם כ-300 דונם אדמות מדינה.

רעיה שורקי: אי אפשר להתעלם מכך.

רעיה שורקי: נושא הר שוקף לא קשור לתהליך הכללי.

רעיה שורקי: זה יחידת שטח שצריך להתייחס אליה באופן שונה, גם בראייה התכנונית הארצית וגם בעובדות.

רעיה שורקי: בתוך תוכנית הר שוקף יש גם אדמות מדינה והרבה מאוד אדמות פרטיות, חלק של דרוזים מדורי דורות וחלק, כפי שציינו, ממש לא מדורי דורות.

רעיה שורקי: התוכנית הוציאה מתוך הגן הלאומי יחידה גדולה מאוד, בה נמצא הריכוז הכי גדול של אדמות הדרוזים, האדמות המעובדות, הבוסתנים, ועשתה אותם שטח חקלאי.

כמאל חמזה חלבי: הפכו אותנו לכלא הכרמל.

רעיה שורקי: מחר נגיע לעיר הכרמל מתוך כוונה טובה להמשיך את הביחד שאנחנו מנהלים כבר מספר שנים, לשמוע את ההצעות שיש לעיר הכרמל בעניין התוכנית ולראות אם ניתן להגיע לתובנות נוספות.

רעיה שורקי: תנו לתהליך הזה הזדמנות.

ג'מאל זחאלקה: אדוני היושב-ראש, לפני 3 שנים הובא לדיון בוועדה בראשות מר מצנע נושא פארק הכרמל והישובים באזור המערבי.

ג'מאל זחאלקה: אז אמרו שמצרפים למספר ישובים 400 דונם ו-250 דונם ועלה כאן הנושא של דליה ועוספייה.

ג'מאל זחאלקה: אמר אז נציג הפארק שהנושא הזה יובא בהקדם להפשרת הקרקע.

ג'מאל זחאלקה: כפי שנעשה עם יתר הישובים, כך ייעשה גם עם דליה ועוספייה.

ג'מאל זחאלקה: קראתי את זה בפרוטוקולים של הוועדה.

ג'מאל זחאלקה: כאן בוועדה קיבלנו הבטחה בעל-פה.

ג'מאל זחאלקה: חברי הוועדה הסתייגו, לא רצו לתמוך בתוכנית בלי שתכלול את דליה ועוספייה, ואז הנציג אמר שדליה ועוספייה יכללו בתוכנית, שהם נמצאים בדיונים והכול יבוא על פתרונו והאדמות האלה יתווספו.

ג'מאל זחאלקה: ההבטחה הזאת לא קוימה, אבל יש תקדים שבמקומות אחרים זה נעשה.

ג'מאל זחאלקה: תושבי דליה ועוספייה דורשים שמה שעשיתם לאחרים תעשו להם.

ג'מאל זחאלקה: כלומר, זה לא כל-כך קדוש.

ג'מאל זחאלקה: כשיש רצון אפשר למצוא פתרונות.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו אתם שמים את הקש האחרון על גבו של הגמל שנקרא דליה ועוספייה.

ג'מאל זחאלקה: אתם לוקחים כל הזמן עוד אדמה ועוד שטח ועוד שטח, ואנשים אומרים: בסדר, נסתדר, עוצרים את זעמם.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו אתם שמים את הקש האחרון על גבו של הגמל.

ג'מאל זחאלקה: אם לא תרימו את הקש הזה מעל גבו של הגמל אינני יודע מה הגמל יעשה.

יוסף זאהר: הוא יעשה הרבה.

יוסף זאהר: תראו מה יעשה.

ג'מאל זחאלקה: הוא רוצה לחיות.

ג'מאל זחאלקה: הוא לא ייתן לזה לקרות.

ג'מאל זחאלקה: אנשים מרגישים פראיירים, כך אני שומע: היינו פראיירים עד עכשיו כי שתקנו כאשר עשו לנו את ההפקעות ההן.

ג'מאל זחאלקה: עכשיו זה לא יעבור.

יוסף זאהר: לא נרשה יותר, זהו.

ג'מאל זחאלקה: סביב השולחן הזה הושמעה הבטחה, ישב כאן נציג הפארק ואמר שהנושא הזה יובא בהקדם באותה שיטה כפי שנהגו בכפרים אחרים.

שאהין אוני: זמן המוכתרים חלף מן העולם.

חנא סוייד: קודם כול, כדאי לראות את התוכנית הזאת.

חנא סוייד: זה טבעת חנק סביב דליה ועוספייה.

חנא סוייד: אמנם היא בצבע ירוק, אבל היא נשארת טבעת חנק.

חנא סוייד: אני רוצה לדבר דווקא על הצד התכנוני.

חנא סוייד: על הרקע ההיסטורי, התרבותי והפוליטי כבר דיברו כאן.

חנא סוייד: אני רוצה לדבר על שני נושאים עיקריים.

חנא סוייד: לגבי ההכרזה על גנים לאומיים ושמורות טבע: ההתפתחות בעולם, גם ההתפתחות התכנונית בישראל והקשר בין זכות קניין ובין הכרזה על שמורות, מתקדמת קדימה.

חנא סוייד: כלומר, אי אפשר לחשוב עוד על הכרזה על שמורות וגנים לאומיים על שטחים פרטיים.

חנא סוייד: זו פגיעה קשה ביותר בזכות הקניין שאי אפשר לסבול יותר בעידן של חוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו.

חנא סוייד: המדינה רוצה שטחים פתוחים, רוצה איכות סביבה – בבקשה, יש לה 93% משטח הקרקע במדינה, שתתן.

חנא סוייד: במידה וזה נופל על קרקע פרטית של אדם ויש רצף שרוצים לשמר – בבקשה, שיפצו את האנשים, לא באגורות אלא בקרקע מול קרקע.

חנא סוייד: הרשות צריכה להתקדם כבר במדיניות שלה ולא להיות תקועה בעבר.

חנא סוייד: בכל העולם, גם בקנדה שם יש שטחים רחבים וגם באוסטרליה, בכל מקום שינו כבר את הקונספציה שאפשר להכריז על שמורות טבע על חשבון אנשים.

חנא סוייד: מה פתאום שדליה ועוספייה ישלמו עבור השטחים הפתוחים בכרמל כולו?

חנא סוייד: לא הם צריכים לשלם.

חנא סוייד: שהמדינה תשלם, אם זו באמת המדיניות.

חנא סוייד: שימור החי, הצומח והדומם – אני לא מכיר קריאה או סלוגן מקוממים יותר מזה, במיוחד כאשר באים לאדם בעל קרקע פרטית ואומרים לו שרוצים לשמר את החי; הצומח עוד הוא יכול לסבול; אבל כשמגיעים לדומם הוא כבר מתפוצץ ולא יכול לשאת את זה.

חנא סוייד: אז תצאו מהקריאות האלה שהן ישנות ומיושנות.

חנא סוייד: זה באשר לשמורות הטבע.

חנא סוייד: בהיבט התכנוני, אני מבקש לומר לאדון קולמן, אי אפשר לא להכיר בדפוס הבעלות הפרטית על הקרקע בישובים הערבים, לרבות דליה ועוספייה, ואי אפשר להישאר תקועים עם חישובים על הנייר כאשר כאן יש קיבולת של 80,000 תושבים.

חנא סוייד: אתה יודע במאה אחוז שזה פוטנציאל שלא יתממש, לא ב-10 ולא ב-15 שנים.

חנא סוייד: צריך להתייחס לכך שיש כאן אדמה פרטית ולא ראש המועצה, לא שר הפנים ולא ועדת הפנים ואיכות הסביבה יכולים לכפות על מישהו לבנות ולמצות פוטנציאל.

חנא סוייד: מכך נובע שאתה צריך לקחת בחשבון תקופת תכנון ארוכה יותר – לא 20 שנה אלא 50 שנה.

חנא סוייד: למה לא? האם מייצאים את הקרקע הזאת?

חנא סוייד: כך תפשיר יותר קרקעות ותתן לאנשים פתרונות דיור.

חנא סוייד: גם אם זה יישאר במשך 10 שנים יחידת דיור לדונם זה לא אסון.

חנא סוייד: בעוד 10 שנים יהיו כבר 2 או 3 יחידות באותו שטח.

חנא סוייד: אני סבור שהקונספציה התכנונית הזאת מיושנת והולכת דווקא נגד התושבים.

חנא סוייד: אם תראו גמישות בעניין הזה חלק ניכר מן הבעיות תיפתרנה.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, אני חייב לומר לך שאני יושב בדיון הזה בהרגשה קשה מאוד, בשל שלוש סיבות.

דב חנין: סיבה ראשונה, הייתי כאן בכנסת, לא היו באותה שעה חברי כנסת רבים באולם, זה היה בשעה מאוחרת בערב יום רביעי, ושמעתי מעל הדוכן את שר הפנים מתייחס לנושא עיר הכרמל.

דב חנין: אני מנסה לחבר את מה ששמעתי משר הפנים באותו דיון למה שאני שומע כאן היום.

דב חנין: אני מבין שלא מדובר על אותה עיר, גם לא על אותה ארץ, ולדעתי לא מדובר על אותו כוכב בכלל.

דב חנין: מתגלה פער קיצוני בתמונת המצב התכנוני האמיתי בעיר הכרמל.

דב חנין: הנתונים שהובאו כאן קשים מאוד.

דב חנין: חלק מן הדוברים כאן יש לי הכבוד להכיר לראשונה, אבל את מר סלימאן אבו רוכן אני מכיר.

דב חנין: יש לו "הרגל רע" להיות אדם מדויק מאוד.

דב חנין: כאשר אני שומע את התמונה התכנונית שהוא מציג אני מבין שבעצם במליאת הכנסת קיבלנו – ואני רוצה לדבר בשפה הכי עדינה – תמונה חלקית מאוד ומטעה, שבעצם לא מאפשרת לנו לסיים את הדיון בכנסת כפי שצריך.

עזמי בשארה: רצו לנפנף אותנו.

דב חנין: זו הסיבה הראשונה שאני מרגיש מאוד לא טוב.

דב חנין: הסיבה השנייה שאני מרגיש מאוד לא טוב, כי אני חש מעין דז'ה וו.

דב חנין: כאשר רואים סרט רע פעם אחת מחליטים לא ללכת לראות אותו שוב.

דב חנין: אני מרגיש שאנחנו רואים כאן אותו סרט גרוע בפעם השנייה, בעל כורחנו, לא כך בחרנו.

דב חנין: אני רוצה להגיד לכם למה אני מתכוון.

דב חנין: העניין הזה הוא חזרה על סרט שאני מכיר היטב.

דב חנין: לא הייתי אז חבר הכנסת, אבל אני מכיר את פרשת המאבק של הכפר בית ג'אן מול הפארק כסרט גרוע, שלא גרם לשום תועלת אלא רק נזק.

דב חנין: אני רואה תמונה זהה של אותן שגיאות, אותו עיוורון, אותו מסלול שלא יוביל לשום תועלת, לשום דבר.

דב חנין: הסיבה השלישית שאני מרגיש גרוע מאוד, אדוני היושב-ראש, אני מרגיש רע כאשר אני נתקל בסטנדרד כפול.

דב חנין: מצד אחד, אנחנו רואים בקשה לקחת משטחי עיר הכרמל לטובת פארק.

דב חנין: מצד שני, אני יודע שלא רחוק מעיר הכרמל יש עיר אחרת, יקנעם עלית, שם רוצים לקחת מפארק שטחים לטובת עיר.

מוחמד ברכה: לקחת משטחי הפארק שאינם בבעלות תושבי יקנעם.

דב חנין: ולא רק זה.

דב חנין: השטח שרוצים לקחת לטובת יקנעם עלית, עמק השלום, הוא אחד האזורים הכי יפים בארץ, אבל אומרים: יש צרכים, יקנעם עלית צריכה להתפתח, אז לוקחים מפארק קיים לטובת עיר שעוד לא קיימת.

דב חנין: אדוני היושב-ראש, יש כאן דברים שאנחנו לא יכולים להשלים איתם.

דב חנין: אני רוצה לומר משפט אחד לחברי, ואני באמת רואה אתכם כחברי, אנשי רשות הטבע והגנים וארגוני הסביבה.

דב חנין: סביבה חייבת לכלול בתוכה את האדם כמרכיב מרכזי.

דב חנין: אם האדם אינו חלק מן הסביבה אז אני לא מבין בשביל מה אנחנו שומרים על הסביבה.

דב חנין: אנחנו שומרים על הסביבה שהאדם חלק מרכזי בתוכה.

דב חנין: הכפרים הדרוזיים על הכרמל הם חלק משמעותי, יפה ומיוחד מן ההר ומן הסביבה כולה.

דב חנין: אתם אומרים לכפרים האלה – ואני סבור שחשוב שיהיו כפרים ויישמרו ככפרים, דווקא עדיף שיהיו כפרים ויהיו חלק מאיך שההר הזה יכול להיראות – אתם אומרים: לא, אתם תבנו לגובה 10 קומות, 11 קומות.

דב חנין: זה נקרא לשמור על הכרמל?

דב חנין: זה נקרא לשמור על הסביבה בכרמל?

דב חנין: כולנו צריכים לאמץ לעצמנו ראייה הרבה יותר רחבה של הדברים.

דב חנין: אני מציע לנקוט מהלך של דיאלוג אמיתי עם תושבי עיר הכרמל.

דב חנין: אתם רואים כאן את רמת המצוקה ושומעים על הבעיות הקשות שהצטברו.

דב חנין: חייב להיות מהלך תכנוני על בסיס של דיאלוג, ולחלוטין לא על בסיס של כוח, ולחלוטין לא על-פי רעיון של קביעת עובדות בשטח ומירוץ זמנים – שאנחנו קרבים ל-15 בנובמבר ואז ל-22 בנובמבר וכך נגמור את כל הדברים ולא נגמור שום דבר.

דב חנין: לכן את הדיונים שנקבעו צריך לדחות.

דב חנין: צריך להיכנס למהלך אמיתי של דיון על בסיס הקשבה, הקשבה אמיתית לצרכים שעולים כאן.

דב חנין: אם נעשה את הדברים בדרך הזאת בסופו של דבר כל המטרות היפות תוכלנה להתממש.

ח'ליל חלבי: אני קצין משוחרר, 33 שנים נכה צה"ל.

ח'ליל חלבי: הנה תעודת הנכה שלי.

ח'ליל חלבי: במלחמה האחרונה עשיתי מבצע גדול למען החיילים, מיהרתי פעמיים לחזית ובחזרה תחת הפגזות.

ח'ליל חלבי: אלמלא הדרוזים לא היה פארק, לא יעזור לאף אחד כלום.

ח'ליל חלבי: שירתי בזכרון 5 שנים, עבדתי כדי לשבח ולטפח את הפארק.

ח'ליל חלבי: כאשר השתחררתי מהשירות שלי ראיתי שבלי הדרגות והנשק אני רק דרוזי, כפי שכתב חיים חפר בבלדה שלו.

ח'ליל חלבי: צר לי מאוד שכך הם פני הדברים.

ח'ליל חלבי: מר אדם קולמן, אתה חוזר שוב ושוב על אותו תקליט, לא משנה ימינה או שמאלה, כי זה הראש שלך וזו המדיניות שאתה מיישם.

ח'ליל חלבי: יש לי בעיה אתך ועם המדיניות הזאת ואנחנו נמנע אותה.

ח'ליל חלבי: בהתחלה הפקיעו את הצומח – את השוּמָר והחוביזה.

ח'ליל חלבי: היום באים להפקיע את הקרקע – כפי שאמר חבר הכנסת סוייד: לקחו את הצומח ועכשיו לוקחים את הדוממים.

ח'ליל חלבי: וממי לוקחים?

ח'ליל חלבי: מאנשים כמוני, מן "האויבים מספר אחת של מדינת ישראל".

ח'ליל חלבי: ומי עושה את זה?

ח'ליל חלבי: היהודים.

ח'ליל חלבי: אתם לא מבינים כנראה את חומרת הבעיה ואת עומקה.

ח'ליל חלבי: הלא אנחנו לא נוותר על גרגר חול, על גרגר אדמה.

ח'ליל חלבי: לא יעזור לכם.

ח'ליל חלבי: כפי שאנחנו יודעים להילחם על המדינה, נילחם עבור זה, והאמינו לי שהמדינה תצטרך לעשות חושבים ברגע שאנחנו נקבל את ההחלטה הזאת, ואנחנו כבר עושים חשבון נפש.

ח'ליל חלבי: לא יעלה על הדעת שייקחו את האדמה שלי ושל הבן שלי.

שאהין אוני: שרק יתחיל הדבר הזה.

שאהין אוני: זה הקו האדום.

ח'ליל חלבי: הסיפור שלך, גברת רעיה שורקי, דומה לכיפה אדומה.

ח'ליל חלבי: את מספרת עד כמה אתם נחמדים ויפים, עד שמגיעים לזאב שאוכל אותנו.

ח'ליל חלבי: אנחנו לא רוצים את הנחמדוּת הזאת.

ח'ליל חלבי: אנחנו דור שנולד בישראל, התחנך בה וגדל בה, שירת את מדינת ישראל ויודע לקרוא בין השורות.

ח'ליל חלבי: אנחנו מסתכלים עליכם בגובה העיניים ומבינים היטב מה אתם מתכננים.

ח'ליל חלבי: אז אנא מכם, תרדו מאתנו מהר.

ח'ליל חלבי: בקרוב מאוד כאשר נעשה הערכת מצב ונקבל החלטות לא תהיה חזרה, ואתם גוררים לכך, לא אנחנו.

ח'ליל חלבי: אני מבית ג'אן ובאירועים שהיו שם חטפתי מכות כלובש מדים, והגיע לי לחטוף את המכות האלה.

ח'ליל חלבי: לא יעלה על הדעת שתעמדו כאן ותספרו לנו כל מיני סיפורים, על כמה חשוב הפיתוח והאדמה, כאילו זה לא חשוב גם לנו.

ח'ליל חלבי: הבנייה לגובה מעניינת אתכם.

ח'ליל חלבי: בעיר מודיעין בנו לאורך ולרוחב, וכך גם בבן יהודה ובדניה.

ח'ליל חלבי: בשנות השישים כאשר קבעו את שטח הפארק גרעו 40,000 דונם לטובת דניה ושערי תקווה.

ח'ליל חלבי: ולאן מתפחות נשר וטירה?

ח'ליל חלבי: אבל כאשר קשה לכם אתם באים אלינו, כי אנחנו הפראיירים שלכם?

ח'ליל חלבי: לְמה אתם חושבים אותנו?

ח'ליל חלבי: מדיניות הזלזול הזאת – קחו אותה הצידה.

ח'ליל חלבי: אנחנו לא הדור הקודם.

ח'ליל חלבי: האדמה בשבילנו זה הביטחון שלכם.

ח'ליל חלבי: אל תכניסו אותנו לטלטלה מיותרת.

ח'ליל חלבי: תשבו עוד פעם ותחשבו על מה שאמרנו, ויפה שעה אחת קודם.

אמין כמאל: אדוני יושב-ראש הוועדה, חברי הוועדה, אני מברך את כולכם, ומברך באופן מיוחד את חבר הכנסת דב חנין, היחיד מבין חברי הוועדה היהודים היושב בדיון הזה.

אמין כמאל: לצערי הרב אני מתבייש, הדיון הזה כנראה לא כל-כך אכפת לחברי הכנסת היהודים.

אמין כמאל: אני קורא לכם חברי הכנסת הערבים, חברים שלי, לשתף פעולה כאשר זה נוגע לאינטרס המשותף.

אמין כמאל: תודה רבה.

אמין כמאל: כל מילה שאמר כאן ד"ר אכרם חסון מקובלת עלי ועל מרכז השלטון המקומי.

אמין כמאל: אנחנו תומכים בו.

אמין כמאל: כל דיון בנושא הזה יהיה כנראה עקר, לא ייצא ממנו כלום.

אמין כמאל: אמרת דבר חשוב מאוד, שעלינו לחשוב עליו היטב, שבצעד הבא אנחנו צריכים להגיע להאג.

אמין כמאל: כל מה שקורה לנו בעדה הדרוזית, לא רק בדליה ובעוספייה אלא גם בבית ג'אן, בינוח, בג'את ובחורפיש, בכל מקום, בכל כפר מהכפרים שלנו נסחטנו על-ידי הסוס שהימרנו עליו – הידידות עם הממסד הישראלי.

אמין כמאל: הוא פוגע בנו יום ולילה.

אמין כמאל: גם הבחורה הכי יפה בעולם נותנת רק מה שיש לה.

אמין כמאל: נתנו את הבנים, נתנו את הנשמה.

אמין כמאל: לקחתם את האדמות.

אמין כמאל: לא נשאר כלום.

אמין כמאל: אני מברך את מר ח'ליל חלבי על מה שאמר.

אמין כמאל: תזכרו מה הוא אמר, מה צפוי לנו בדרך.

ואסל טאהא: אדוני היושב-ראש, בעיני התמ"אות לא חשוב מה מר ח'ליל חלבי עובר, את מי הוא משרת, אלא על-פי המדיניות הזאת חשוב רק איפה הוא יושב, על איזו קרקע נמצא הבית שלו, זה מה שחשוב.

ואסל טאהא: לא מסתכלים על הכובע שאתה חובש על הראש, אלא מסתכלים על התחת, איפה אתה יושב.

ואסל טאהא: הוא דיבר היום אמת ואני מקווה שזה ישפיע.

ואסל טאהא: הדיון יתקיים ב-15 בנובמבר.

ואסל טאהא: לא שמעתי מהפקידים המכובדים שהם מוכנים לצדד בבקשתנו לדחות את הדיון.

ואסל טאהא: לא שמענו גם על מה הדיון.

ואסל טאהא: הם ממהרים, רוצים לאשר את התוכניות.

ואסל טאהא: אדוני מהנדס המחוז, מדובר בתמ"א ישנה שכבר לא נמצאת בתוקף, שפג תוקפה.

ואסל טאהא: היא מעשה ידי אדם שמבצע מדיניות ואפשר לשנותה.

ואסל טאהא: אם יש כוונות לשנות אפשר לשנות, זה לא בלתי אפשרי, זה אפשרי.

ואסל טאהא: אפשר לדחות את הדיון, או לשנות את נושא הדיון כדי לטפל נקודתית בשינוי התמ"א בעיר הכרמל.

ואסל טאהא: קיוויתי לשמוע ממך בשורה, שתעשו מאמץ לשנות את נושא הדיון, לדון דווקא נקודתית בשינוי התכנון בעיר הכרמל כי כפי ששמענו 4,000 בתים נבנו בניגוד לחוק, בעבירת בנייה.

ואסל טאהא: הפכו עיר שלמה לעבריינים.

ואסל טאהא: רציתי לומר לחברים בעיר הכרמל, לא משנה ששירתם בצבא, לא משנה מה עשיתם ותעשו.

ואסל טאהא: החשוב, תזכרו את הסיפור על שלושת השוורים: האדום, הלבן והשחור.

ואסל טאהא: זה לא יעזור לאף אחד.

ואסל טאהא: בסופו של דבר אתם מסתכלים על השורשים שלכם.

ואסל טאהא: השורש שלכם ידוע ואף אחד לא יכול לקחת אותו מכם.

ואסל טאהא: תכחישו, יבואו אנשים ויגידו לא וכן, אך בסופו של דבר זאת האמת.

ואסל טאהא: לכן אתם גם כן נראים כמכשול בעיני מתכנן המחוז שמבקש לתכנן את הכרמל.

ואסל טאהא: חיפה לא מהווה מכשול, מותר לחיפה לגלוש ליער, לכרות עצים, לבנות בתים ולבנות וילות, אבל לעיר הכרמל, לעוספייה ולדליה, אסור, היא מכשול.

ואסל טאהא: למה?

ואסל טאהא: זה ברור.

ואסל טאהא: אנחנו אתכם.

ואסל טאהא: אנחנו יודעים שאתם מטרה, כפי שאנחנו מטרה.

ואסל טאהא: לכן אנחנו תומכים במאבק שלכם.

ואסל טאהא: תמשיכו במאבק.

ואסל טאהא: רק במאבק מאוחד של כל התושבים, של כל האוכלוסייה, ואנחנו יחד אתכם, רק בדרך הזאת נצליח.

ואסל טאהא: תמ"א ניתן לשנות.

ואסל טאהא: במאבק שלכם תשנו את התמ"א.

מואין מנסור: אני מבקש לברך את יושב-ראש הוועדה שהביא את הנושא לדיון.

מואין מנסור: אני מבקש לברך את כל חברי הכנסת שבאו לכאן לתמוך במשימה החשובה הזאת, כי אין משימה נעלה יותר ונשגבת יותר מגאולת הקרקע.

מואין מנסור: הדרוזים בישראל, כמו חבריהם ובני-אחיהם הערבים, סבלו מאז קום המדינה מנישול האדמות.

מואין מנסור: זאת המדיניות, ואין זה סוד, אני לא אומר דברים בסודי סודות.

מואין מנסור: המדיניות הזאת היא טעות גסה שמחבלת במרקם היחסים בין הערבים בישראל ובין המדינה.

מואין מנסור: אני לא רוצה להיכנס לסוגייה שחברי הזכיר, השירות.

מואין מנסור: כולנו עושים שירות, בין אם שירות לאומי ובין אם שירות בצה"ל.

מואין מנסור: גם אני עבדכם הנאמן קצין בכיר והייתי באותה יחידה עם חבר הכנסת מגלי והבה.

מואין מנסור: אם ייקחו מאתנו את אדמותינו, איך נוכל להסתכל על חיילי המילואים שבאים אלי ואליך ואל ראש העיר, איך נסתכל עליהם בעיניים?

מואין מנסור: מה נגיד להם?

מואין מנסור: איך אותו חייל יישב בחזית ויגן על המדינה?

מואין מנסור: תגידו לי אתם.

מואין מנסור: אמרתי לשלטונות הפארק ולמינהל מקרקעי ישראל, אם המדיניות הזאת לא תשתנה, ומהר, לאלתר, דעו לכם שלא יישאר פארק בכרמל.

מואין מנסור: תודה רבה.

אמין זהר: אני מבין שבדיון הזה מדובר על שלושה דברים: אדם, דם ואדמה.

אמין זהר: שלושתם הולכים ביחד, אסור להפרידם זה מזה.

אמין זהר: במזל נפל לידי המסמך הזה, על המדיניות הכלכלית של מדינת ישראל.

אמין זהר: אקרא מתוכו רק משפט אחד שכתב היועץ המשפטי לממשלה, משפט שנלקח מן התלמוד: "טוב שיהיה לו לאדם נכס קרקעי.

אמין זהר: גם בתוכניות אנוש רבות אחרות הנכס הקרקעי נתפס כמלכת הקניין, ובישראל הקניין היום מעוגן חוקית בסעיף 3 לחוק-יסוד: כבוד האדם וחירותו, הקובע כי אין פוגעים בקניינו של האדם".

אמין זהר: אתם באים, לא רק היום אלא כבר שנים רבות, לגזול קרקעות מאזרחי מדינת ישראל, במיוחד בכרמל.

אמין זהר: מה נשאר לנו עוד?

אמין זהר: מה נגיד לילדים שלנו?

אמין זהר: איפה האדם, איפה הדם ואיפה האדמה?

אמין זהר: היום אנחנו בכרמל מוכנים להקריב את הדם למען האדמה.

אמין זהר: אני אומר לכם, רובנו כאן אנשי צבא, למדנו אסטרטגיה, למדנו להילחם.

אמין זהר: נעביר את המלחמה לקרקעות שלכם.

יוסף זאהר: זה מה שיהיה.

אמין זהר: לשם נעביר את המלחמה.

אמין זהר: כפי שעשינו בבקעת אלון נעשה בכל מקום, בכל הישובים, בכל הקרקעות שלנו.

אמין זהר: המלחמה שלנו מהיום עוברת לקרקעות שלכם.

אמין זהר: תתחילו לפחד מאתנו.

מנחם זלוצקי: אני מבקש לדבר, למרות שאני לא גר בעוספייה או בדלית אל כרמל.

מנחם זלוצקי: אני איש המשרד להגנת הסביבה.

מנחם זלוצקי: אני גם חבר בוועדות תכנון, כולל המועצה הארצית לתכנון ובנייה.

מנחם זלוצקי: אשמח מאוד אם תאפשר לי לדבר.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: כדי לדבר צריך לבקש זכות דיבור.

גאלב מג'אדלה: עד כה לא ביקשת.

מנחם זלוצקי: נכון, כי לא חשבתי לדבר מלכתחילה.

מנחם זלוצקי: אני יושב כאן בהרגשה מאוד לא טובה משום שעל-פי תפיסתי – ומי שמטפל בעניינים יודע שאני מקורב קצת – יש רצון טוב ונכונות מצד גורמי התכנון והאנשים שמטפלים בתכנון לפתור את הבעיות האמיתיות ואילו כאן אני שומע התלהמות לא לצורך, שלדעתי לא תוביל לפתרון.

יוסף זאהר: עד מתי נחכה?

מנחם זלוצקי: אני אומר את זה באחריות מלאה.

מנחם זלוצקי: אני חבר במועצה הארצית וחבר גם במועצת הגנים הלאומיים.

מנחם זלוצקי: כל הזמן מאשימים את רשות הטבע והגנים, אבל הרשות היא לא שקובעת אילו שטחים לגרוע מתוך שמורות טבע.

מנחם זלוצקי: אנחנו באים בנפש חפצה, שומעים את הדברים.

מנחם זלוצקי: יתכן מאוד שבעבר נעשו עוולות, שלא היו סדרים תקינים להפקעת אדמות.

מנחם זלוצקי: אבל כרגע, בתקופה הזאת יש רצון טוב.

גאלב מג'אדלה: מה אתה מציע?

מנחם זלוצקי: קודם כול, הבקשה שהופנתה כאן לרשות, היא לא שקובעת אם הדיון יהיה ב-15 בנובמבר.

מנחם זלוצקי: אני בעד הדחייה, ואני סבור שהדרישה לדחות את הדיון נכונה.

מנחם זלוצקי: הכתובת היא שר הפנים כי ועדת הערר היא ועדת תכנון במשרד הפנים.

מנחם זלוצקי: צריך לפנות ישירות אליו ולא דרך כל מיני גורמים מתווכים ועקיפים, והם גם לא מתנגדים.

מנחם זלוצקי: צריך לפנות אל שר הפנים ולבקש ממנו ישירות, ואכן לתת זמן לאותה ועדה, ולא לגחך גם על כל ההסכמות שנתקבלו כי הן נתקבלו כדי לתת מענה נכון.

מנחם זלוצקי: אם אכן צורכי הבנייה אמיתיים – אני מסכים לחלק מן הדברים שנאמרו, לא לכולם – צריך לראות את האיזונים הנכונים.

מנחם זלוצקי: מה שצריך – ייתנו.

מנחם זלוצקי: אני סבור שלא צריך להתחיל להתלהם, לומר את כל הדברים ששמענו כאן כי אין להם מקום, הם לא יובילו לשום דבר.

ח'ליל חלבי: או שאתה טוב-לב, או שאתה תמים.

ח'ליל חלבי: אנחנו לא מאמינים לאף אחד היום.

מנחם זלוצקי: אני לא תמים.

גאלב מג'אדלה: בטרם נציע סיכום לדיון אני מבקש לאפשר לראש העירייה ולמציעים לדבר בקצרה.

22151: אני חייב להעיר שתי הערות למתכנן המחוז כדי שתבינו את הרושם החיובי והאמיתי, לא המוטעה.

22151: בזמנו כאשר קיבלתי את ועדת התכנון מאנשי משרד הפנים חשוב לדעת שמי שניהל את ועדת התכנון המקומית היו פקידי משרד הפנים שמונו על-ידי שר הפנים.

22151: כאשר קיבלתי את הוועדה מצאתי אותה בחובות של 3.5 מיליון שקל – 2.5 מיליון שקל חוב למס הכנסה ומיליון שקל חוב לתכנון.

22151: לכן ביקשתי תקציב, כדי שאוכל להתחיל לתכנן.

22151: לפני שנה וחצי משרד הפנים אישר לי 350,000 שקל כדי להתחיל לתכנן מייד.

22151: לפני 3 חודשים מר יגאל שחר אמר לי במשרדו, בנוכחות אנשי הפארק, שהוא התייאש כי הכסף לא הועבר, שהיו לו הרבה הבטחות אך אינו יודע מה להגיד לי, שאעשה מה שארצה.

22151: פניתי למר שמאי אסיף ונפגשנו במשרדו בירושלים.

22151: אמר לי שהבירוקרטיה הורגת אותו, הוא לא מקבל את הכסף ולא יודע מה לעשות.

22151: אם ועדה שנוהלה על-ידי משרד הפנים צברה חובות של 3.5 מיליון שקל, אף אחד לא מצפה שראש עירייה יתכנן כאשר יש לו חשב מלווה.

22151: אם אתכנן בתקציב שאין לי הוא יטיל עלי חיוב אישי.

22151: זה לגבי הרושם הראשוני.

22151: מר אדם קולמן, שאנשים יידעו את האמת, מדוע לא מתכננים.

22151: דבר שני, בפרוטוקול מ-14 בפברואר 2006 כתוב שמר שמאי אסיף אמר:

22151: אנחנו לא יכולים לקדם את עמק הזיתים ואת ואדי אל פאש בשום תוכנית בשל סיבה אחת, כי יש כביש עוקף, תוכנית שהופקדה כבר לפני 20 שנים ונתקעה, והמדינה החליטה לא לאפשר מתן היתר בנייה לאף אחד מ-600 הבתים בעמק הזיתים ובוואדי אל פאש כל עוד לא מפקידים תוכנית חלופית.

22151: באתי ואמרתי: אני מסכים.

22151: הנה יש ראש עירייה חסיד של כביש מחבר כפרים.

22151: תכננתי כביש ביחד עם אנשי הפארק, ייאמר לזכותם שהסכימו לכביש הזה, אך מתכנן המחוז מעכב את הכביש הזה.

22151: אנחנו מכירים את הדברים, הכול כתוב במסמכי המדינה, לא במסמכים שלי.

22151: לכן אני לא יכול לקדם, לא את זה ולא את זה.

22151: הביאו את פרופ' שאול עמיר, שילמו לו כסף והגיש הצעה.

22151: הוא לא שאל אותי כראש עירייה חדש, ולא ידע שתהיה עיר חדשה.

22151: לא שאלו אותי אם זה יכול להתבצע.

22151: בפרט שזה לא מחייב אותי.

22151: לכן זה לא תורה מסיני.

22151: המסקנות שלו היו נגד העיר ולא נסכים להן.

22151: כולם מדברים על לגליזציה ועל פתרון בעיות.

22151: הצעתי הצעה אופרטיבית – לגליזציה.

22151: הרי אני צבר, אני ישראלי.

22151: אני לא מין טמבל שלא יודע לתכנן ולא יודע לקדם דברים.

22151: מציירים אותנו כאילו אנחנו פושעים בתחום התכנון.

22151: אנחנו לשמחתי לא טמבלים והצענו תכנון.

22151: אמרו לי שהתכנון בסדר, אבל לא יכולים לאשר אותו.

22151: הציעו לי לעשות את זה בעצמי כדי שהם לא יסתבכו.

22151: פעם אחת הוועדה המחוזית כבר הביאה אותי ליח"א לחקירות וניסו להגיש נגדי תיק כי רצו לקחת ממני את הוועדה המקומית.

22151: סגנית מתכנן המחוז העידה נגדי, על שקרים שהיו שם ועל רמאויות, אך לא יצא מזה כלום.

22151: רצו שלא אתן לאנשים לבנות, שלא נתכנן, שלא נתקדם כי הם רוצים לקחת לעצמם את הוועדה.

22151: חבר הכנסת גאלב מג'אדלה והחברים היקרים, יתכן שאנחנו נשמעים מאיימים.

22151: אנחנו לא רוצים לאיים, אבל אנחנו רציניים.

22151: מי שרוצה יכול לבחון אותנו.

22151: אנחנו גברים, ותראו שאנחנו גברים.

22151: ב-15 בנובמבר אף דרוזי מהכרמל לא יופיע בוועדה.

22151: יש לנו חג באותו יום.

22151: אף אחד לא עושה לנו טובה.

22151: שלא ידחו את הדיון.

22151: אנחנו לא רוצים להגיע.

22151: אני אומר לכם, אף אחד לא יגיע לדיון.

22151: אם הוועדה הארצית והחברים האלה לא יבואו לקראתנו אני אומר לכם, כראש העירייה אתן לדרוזים לבנות בפארק ועל כל הר ובכל מקום.

22151: נראה איך ייראה אז הכרמל.

שאהין אוני: נהפוך להיות נערי הגבעות.

קריאה: לא נבנה רק בעיר הכרמל, אלא בכל מיני מקומות אחרים.

קריאה: (כולם מדברים ביחד)

אדם קולמן: אני רוצה להגיב לדברים של מר אכרם חסון.

אדם קולמן: אכרם ידידי, אני מבקש לדייק בפרטים.

אדם קולמן: אני לא מעכב את הכביש העוקף.

אדם קולמן: אתה יודע היטב שמשרד התחבורה ומע"צ לא נותנים כסף לתכנן את הכביש העוקף.

כמאל חמזה חלבי: אז תבטל את הכביש.

אדם קולמן: אני לא מוכן שיאמרו כאן חוסר אמת, לא על הכביש הזה, לא על חקירות שחוקרים אותך במשטרה על קרקעות, שאין להן שום קשר אלינו ולבעיה המחוזית, עם כל הכבוד.

אדם קולמן: אל תכניס אותנו לעניינים פליליים שיש נגדך או אין נגדך.

קריאה: למה אתה נכנס לעניינים אישיים עכשיו?

עזמי בשארה: אני לא רגיל לחלק מן המונחים שהוזכרו כאן, כמו "גאולת הקרקע".

עזמי בשארה: זו שפה שמופנית נגדנו, שפה משיחית, מאוד לא אזרחית, שלא ראויה בתוך מדינה.

עזמי בשארה: גאולת הקרקע זה עניין משיחי מאוד.

עזמי בשארה: צריך לגאול את המדינה הזאת ממושגים כמו "גאולת הקרקע".

עזמי בשארה: המדינה צריכה כבר להתחיל לטפל באזרחיה ולהפסיק להשתמש במושגים משיחיים כאלה, הן הערבים והן היהודים.

עזמי בשארה: בעיית התכנון היא בעיית מדיניות.

עזמי בשארה: כאשר אנחנו מבקשים לדון בדבר שנובע מקביעת המדיניות, אומרים לנו: אבל יש תוכנית, כאשר הבעיה היא התוכנית.

עזמי בשארה: אז מה אם יש תוכנית?

עזמי בשארה: יש לי בעיה עם התמ"א כאשר המוטיבציה של התוכנית הארצית אידיאולוגית – לפזר אוכלוסייה יהודית ולקבץ אוכלוסייה ערבית.

עזמי בשארה: בתוכנית הארצית ניתן לתכנן הקמת חוות יחידים של אלפי דונמים לאדם אחד, אם הוא יהודי, אולם עוספייה ודליה רטרואקטיבית חייבות להיהפך לעיר ולשנות את תרבות הדיור שלהם.

עזמי בשארה: האם לא ידעו שאלו כפרים לפני שהפכו אותם לעיר?

עזמי בשארה: "החלטתי שאתה עיר, תתחיל להתנהג בהתאם", כאילו הפכת לתל-אביב באותו יום, כאילו קלטו אותך בכל מיני מדינות אירופאיות והפכו אותך לעיר, נתנו לך אדמה לבנות ותבנה כמו עיר.

עזמי בשארה: לא יודעים שיש שם כפרים, שיש כבר 1,000 בתים בלי רשיון ומטעי זיתים שלא הורשו?

עזמי בשארה: "עכשיו תתחיל להתנהג בהתאם" – כך מדברים שרים, כי אלה שרים של קליטת עלייה ולא של קליטת אזרחים.

עזמי בשארה: צריך לראות איך האזרחים חיים ומשתלבים בעצמם עם נוף הכרמל.

עזמי בשארה: יש לי בעיה עם כל תשובה שאני מקבל כי ידוע שכל ההפקעות במדינת ישראל נעשו בצורה חוקית.

עזמי בשארה: האם האשמנו את מדינת ישראל שהפקיעה בצורה בלתי חוקית?

עזמי בשארה: אבל החוקים נעשו בשביל להפקיע.

עזמי בשארה: אז אלה חוקים לא טובים.

עזמי בשארה: תוכנית הכוללת גזילת כל-כך הרבה אלפי דונמים מן התושבים לא סבירה, בין אם שירתו בצבא או לא שירתו בצבא, זה לא העניין, הם אזרחים במדינת ישראל, אבל אם רוצים להוסיף את זה – תוסיפו, שכך גומלים להם על מה שעשו.

עזמי בשארה: אני לא רוצה להשתמש בטיעון הזה.

עזמי בשארה: דרך אגב, אני לא משתמש בשפה הזה בעראבה או בטמרה כי מגיע לאזרח מדינת ישראל שלא יפקיעו את אדמתו ללא סיבה מוצדקת ושהמשא לא תמיד יהיה כולו על כתפיו, ומגיע שלא יפצו אותו בכסף אלא בדונם תמורת דונם, ושלא יצֵרוּ עלינו וימנעו מאתנו תוכניות מיתאר וכולי, וכך נכון לכל אזרחי מדינת ישראל, אם בבקה אל-ע'רביה ואם בדלית אל כרמל.

עזמי בשארה: אני תומך בכך שהוועדה תפנה לרשויות התכנון בבקשה שהישיבה במועצה הארצית תידחה, ושיהיה הסדר.

עזמי בשארה: האנשים יודעים להציג ענייניהם היטב.

עזמי בשארה: אני ממש מברך אתכם על הצורה שהצגתם את הדברים ועל הפירוט.

עזמי בשארה: שהמשרד המכובד יישב עם האזרחים.

עזמי בשארה: הם לא מעצמה זרה.

עזמי בשארה: תשמעו כיצד האנשים מציגים עצמם, על מה שעשו לטובת המדינה.

עזמי בשארה: אפשר לשבת עם האנשים ולהגיע להסדרים.

מגלי והבה: אני מבקש לומר שלושה דברים לסיכום ואני בטוח שאם נחליט על הסיכום הזה נוכל גם להגשים אותו.

מגלי והבה: ראשית, נבקש לדחות את מועד הישיבה במועצה הארצית שנקבע ב-15 בנובמבר.

מגלי והבה: דחיתם כבר פעמיים ונדחה פעם נוספת.

מגלי והבה: שנית, אני מקבל את דברי סמנכ"ל רשות הטבע והגנים.

מגלי והבה: ראיתי שחבר הכנסת דב חנין הפסיק לאהוב את הטבע והגנים בגלל ההתנהגות שלכם.

קריאה: הוא רואה את מקומו של האדם בתוך הטבע.

מגלי והבה: אני שמח על הדברים שאמר סמנכ"ל רשות הטבע והגנים לפרוטוקול, שלא מכלילים את תוכנית ג/1209 בתוכנית הפארק.

מודי אורון: לא אמרתי את זה.

מגלי והבה: זה רשום בפרוטוקול.

מגלי והבה: אלא שיעשו סדר אצלכם.

מגלי והבה: אני מדבר על האדמות הפרטיות.

מגלי והבה: דבר שלישי, כל הגורמים בוועדה שהוקמה במשרד ראש הממשלה, יחד עם רשות הטבע והגנים, משרד הפנים והמשרדים השונים, צריכים לדון ולמצוא פתרונות לכל הסוגיות שעלו כאן היום, גם הבעיות התכנוניות וגם הבעיה הספציפית של הר שוקף.

מגלי והבה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: לסיכום, אנחנו מצפים ומבקשים ממינהל התכנון להורות לוועדת הערר לדחות את הדיון שנקבע ב-15 בנובמבר, בשל שני טעמים.

גאלב מג'אדלה: ראשית, מפני שצד אחד בהתדיינות – התושבים ונציגי עיר הכרמל – לא יוכל להיות נוכח בדיון כי באותו יום יש להם חג.

גאלב מג'אדלה: שנית, כדי למצות את הדיאלוג והמשא ומתן בין הצדדים.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לברך את רשות הטבע והגנים, שמוכנה לתת יד גם לדחיית הדיון וגם להאצת המשא ומתן כדי למצות אותו בדרך הטובה ביותר.

גאלב מג'אדלה: בשבועיים הקרובים הוועדה תקיים סיור באזור של חברי הוועדה וחברים נוספים.

גאלב מג'אדלה: נתאם את זה עם כל הגורמים הנוגעים בדבר.

גאלב מג'אדלה: מר אדם קולמן, אני מציע שתקחו בחשבון את הלך-הרוח של האנשים.

גאלב מג'אדלה: אלה אזרחים שרוצים לחיות בכבוד.

גאלב מג'אדלה: אין להם כוונה לשמש דוגמה של פורענות, או לפעול נגד החוק, או להשתמש בכוח.

גאלב מג'אדלה: הם רוצים להיות אנשי חוק וסדר.

גאלב מג'אדלה: זה קודם לכול.

גאלב מג'אדלה: ברוח הדברים האלה, תוכנית אפשר לשנות.

גאלב מג'אדלה: כל התוכניות בעולם נועדו לשרת את האדם, ולא האדם משרת את התוכניות.

גאלב מג'אדלה: הטבע צריך לעמוד לרשותנו כדי שנוכל ליהנות ממנו ולא צריך לשעבד אותנו לטבע.

גאלב מג'אדלה: יש היום מדיניות שמרגישים בשטח, חשים אותה.

גאלב מג'אדלה: תפנימו את זה.

גאלב מג'אדלה: התכנון שלכם מסתכם בחנק הישובים הערביים – חוצה ישראל מכאן, קו התפר משם, ייעור מכאן, קיבוץ משם.

גאלב מג'אדלה: אם יילכו בדרך הזאת הרי בעוד עשרים שנים יצטרכו הערבים לפלוש לבתים של יהודים.

גאלב מג'אדלה: זה מה שאתם רוצים?

גאלב מג'אדלה: אתם רוצים שהתושבים מבקה אל-ע'רביה יפלשו לקיבוץ מצר, והתושבים מג'את יפלשו לקיבוץ מגל כי אתם חונקים אותם?

גאלב מג'אדלה: למי זה טוב?

גאלב מג'אדלה: את מי זה משרת?

גאלב מג'אדלה: את המדינה?

גאלב מג'אדלה: אתם טועים.

גאלב מג'אדלה: זה לא משרת את המדינה.

גאלב מג'אדלה: 1.25 מיליון אזרחי מדינת ישראל הם חלק מן התכנון.

גאלב מג'אדלה: עליכם להבין, אי אפשר לעשות תכנון המופעל נגדם.

גאלב מג'אדלה: מחר תצא לפנסיה ותצטער על כל התוכניות הללו.

גאלב מג'אדלה: עליכם לקחת בחשבון שהאזרחים האלה רוצים לחיות בכבוד.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה לכולם.