ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 156, 2006-10-30 10:35

יעקב ליצמן: אני פותח את ישיבת הוועדה.

יעקב ליצמן: על סדר היום אגודת הסופרים העבריים במדינת ישראל, ולאחר מכן ההעברות התקציביות.

יעקב ליצמן: קבלתי כרגע הודעה שבאגף התקציבים עסוקים מכדי לבוא לנושא אגודת הסופרים העבריים.

יעקב ליצמן: ביקשתי מטמיר להודיע להם שאם לא מגיעים עכשיו, אני לא מעביר כרגע העברות תקציבית.

יעקב ליצמן: אני מכריז על הפסקה בת רבע שעה כדי לאפשר להם להגיע.

יעקב ליצמן: (הישיבה נפסקה ונתחדשה ב:10:45)

יעקב ליצמן: אני אקיים את הדיון, אך לא אעביר שום העברה תקציבית.

יעקב ליצמן: רבותי המוזמנים, אתם יכולים ללכת הביתה.

יעקב ליצמן: עם כל הכבוד, אם אתם מזלזלים בוועדה גם אני אזלזל בכם.

יעקב ליצמן: כולכם הביתה.

יעקב ליצמן: יש גבול לזלזול בוועדה.

יעקב ליצמן: נעבור לנושא שלפנינו: עיכוב כספי התמיכה בבית הסופר של אגודת הסופרים העבריים.

בלפור חקק: אני רוצה להעלות את הבעיה הקשה שאנחנו מצויים בה.

בלפור חקק: גם אגודת הסופרים העבריים וגם בית הסופר נמצאים בקריסה.

בלפור חקק: אני רוצה להזכיר לכולם את ההיסטוריה.

בלפור חקק: ב-1921 קמה התאחדות הספרות העברית, וב-1925 היא הפכה לאגודת הסופרים העבריים.

בלפור חקק: יזם אז את הקמתה חיים נחמן ביאליק, המשורר הלאומי, ששימש הנשיא הראשון של אגודת הסופרים העבריים.

בלפור חקק: יש לזכור שבתהליך של שיבת ציון היתה שיבה לא רק לארץ אלא גם לשפה העברית ולהקמת תרבות עברית וספרות עברית.

בלפור חקק: בתהליך חייו של עם יש מקום חשוב גם לתרבות, ולא רק לתהליכים כלכליים ופוליטיים.

בלפור חקק: הוקם בית הסופר, הוקם בטאון מאזניים והוקמו מפעלי תרבות.

בלפור חקק: זה חלק חשוב בחיים שלנו.

בלפור חקק: היום גם בית הסופר נמצא בתהליך כלכלי קשה, כי לא הועברה אלינו התמיכה.

יעקב ליצמן: אתם מקבלים תקציב שנתי ממשרד החינוך?

אלי אפללו: שאלת ביניים: כמה קיבלתם בשנה שעברה?

משה מיטלמן: בוקר טוב לכולם.

משה מיטלמן: אני מכהן כמנכ"ל אגודת הסופרים מזה שנה וחודשיים.

משה מיטלמן: כשנכנסתי לתפקידי, הפסיקה את עבודתה חשבת מלווה, כי האגודה היתה בשלבים של שיקום כלכלי.

משה מיטלמן: כשנכנסתי, תקציב האגודה עמד על כ-1.1 מיליוני ש"ח, כשהחלק הארי של התמיכה וההכנסות היה מתוך תקציב משרד החינוך והתרבות - חצי מיליון ש"ח בשנה.

אלי אפללו: מתוך הסכום הזה, מהי התקורה ומהו התקציב לפעילות?

משה מיטלמן: מייד אפרט.

משה מיטלמן: נכנסתי בשלהי 2005, והבעיה התחילה ב-2004, כאשר החלק הארי של התקציב של מדינת ישראל, כ-60%, לא הועבר לאגודת הסופרים.

משה מיטלמן: מאותו רגע נוצר בור שלא הצליחו לסגור.

יעקב ליצמן: מדוע הוא לא הועבר?

ראובן ריבלין: כי המאזנים שלכם לא היו שלמים.

משה מיטלמן: כפי שנאמר לי, זה לא הועבר מסיבות טכניות.

ראובן ריבלין: לא ביטלו את ההקצבה אלא פשוט לא עמדתם בתנאי הסף לקבלת ההקצבה.

משה מיטלמן: כפי שאמרתי, כשנכנסתי באמצע אוגוסט לפני שנה מצאתי את המקום במצב שלא יאה לבית הסופר העברי במדינת ישראל – גם מבחינת התוכן וגם מהבחינה הפיזית.

משה מיטלמן: התחלנו בתכנית הבראה הכי קשה שאפשר לעשות כדי להציל את המורשת הזאת עליה סיפר יושב-ראש האגודה בלפור חקק.

משה מיטלמן: אני מזכיר שבבית הסופר יש גנזים בשתי הקומות העליונות, והוא נחשב לארכיון החשוב ביותר של הכתיבה העברית והספרות העברית - כל הסופרים שציוו את כתביהם בכתב-יד מקורי.

ראובן ריבלין: העברנו בוועדת הכספים ובוועדת החינוך 5 מיליוני ש"ח לגנזים, ואגודת הסופרים היא זו שבסופו של דבר לא העבירה את הכסף לגנזים ולייעודו.

ראובן ריבלין: זה היה ב-1996.

ראובן ריבלין: ב-1997 התחילה ועדת החינוך.

ראובן ריבלין: לאחר מכן המשכתי בכך בוועדת הכספים וכיושב-ראש הכנסת.

ראובן ריבלין: חמש שנים העברנו לגנזים על-מנת לבצע מזעור של כל כתבי-היד שקיימים בבית הסופרים מאז טרום המדינה.

ראובן ריבלין: לצערי הרב, למרות שהבהרנו – ויש היום העברה של בית גנזים לרמת גן – אגודת הסופרים בתקופה שלפני

ראובן ריבלין: כם היתה לרועץ בכל הקשור לשיקום ולשיור הגנזים.

משה מיטלמן: נכון להיום, הגנזים שוכן בבית הסופר.

משה מיטלמן: מדובר ברכוש של אגודת הסופרים.

משה מיטלמן: אגודת הסופרים מארחת את גנזים, ולא מתוקצבת על כך.

משה מיטלמן: לא משלמים לנו שכר דירה, והם תופסים שתי קומות.

משה מיטלמן: זה חלק מההוצאות שלא נתנו עליהן את הדעת כשנתנו את הכסף ישירות לגנזים, וזה חלק מהגירעון שלנו.

משה מיטלמן: בשלהי 2005, לפי דרישה, העברתי תכנית הבראה כואבת מאוד.

משה מיטלמן: עם כל הירושה הקשה שקבלנו, התחלנו בתהליך של פיטורין ושל הגדלת הכנסות.

משה מיטלמן: כל מה שביקשנו ממשרדי הממשלה בשלב הרגיש הזה של ההמראה היה להעביר את הכספים במועד.

משה מיטלמן: ביקשנו גם תוספת תקציב כדי לסייע בתכנית ההבראה ובשיקום וליישר פעם אחת את הסיפור הזה, כשב-2004 לא הגיעו כספים בכלל.

משה מיטלמן: בשנה הקודמת הועברו הכספים ב-25 בדצמבר.

ראובן ריבלין: גם בזכותנו.

ראובן ריבלין: אחרת ה ייתם מאבדים גם את השנה הזאת.

משה מיטלמן: בדקה ה-90 הועברו לנו הכספים.

משה מיטלמן: לשאלתך, רובם הלכו לכיסוי הגרעונות של הכספים שלא הועברו ב-2004.

משה מיטלמן: הסברתי למשרד שגם לתכנית הבראה יש בשלב המיידי עלויות.

משה מיטלמן: כך למשל: אם פיטרתי עובד שעבד 32 שנה אני חוסך את זה, אבל בטווח המיידי אני צריך סיוע.

משה מיטלמן: באו ועשו סיור.

משה מיטלמן: אגב, משרד החינוך התרשם מאוד מכל מה שנעשו, ואמרו שיסייעו.

משה מיטלמן: אם אני רוצה לחנוך עכשיו אולם נוסף כדי להגביר את אירועי התרבות, אני צריך השקעה במזגנים ובדברים מינימליים.

משה מיטלמן: בלי כסף אני לא יכול לעשות את זה.

משה מיטלמן: הגענו למצב שבו רק אני והמזכירה נשארנו באגודה, אפרופו התקורות.

אלי אפללו: מה מחיר התקורות שלכם מתוך הסכום?

אלי אפללו: לא קיבלתי תשובה על כך.

משה מיטלמן: מתוך תקציב של כ-1.1 מיליוני ש"ח, כ-50 אלף ש"ח בחודש לקיום השוטף.

יעקב ליצמן: כ-50%.

אלי אפללו: יותר מ-50%.

שלי יחימוביץ': כל מצבת העובדים היא מנהל ומזכירה?

משה מיטלמן: זה כל מה שיש היום.

שלי יחימוביץ': אז אלו פיטורים הם רוצים?

משה מיטלמן: עשינו כל מה שאפשר לעשות.

ראובן ריבלין: כמה עובדים בגנזים?

משה מיטלמן: יש היום הפרדה תקציבית בין האגודה לבין הגנזים - הם עמותה עצמאית.

משה מיטלמן: עובדים שם כחמישה איש, אבל בחלקיות משרה.

יעקב ליצמן: מר מיטלמן, נכנסת אחרי שהיתה תכנית הבראה?

משה מיטלמן: החלפתי חשבת מלווה שהיתה עד אז, והתחלתי את תכנית ההבראה.

יעקב ליצמן: מי הביא לך את תכנית ההבראה?

משה מיטלמן: עבדך הנאמן.

יעקב ליצמן: מי אישר אותה?

משה מיטלמן: זה עבר דרך החשבת של משרד החינוך והתרבות.

משה מיטלמן: אבקש להוסיף: במסגרת תכנית ההבראה, הכנו תכנית עתידית שהופכת את בית הסופר למקום שפתוח לקהל, בניגוד למצב היום כאשר גנזים משרת חוקרים בלבד.

משה מיטלמן: התכנון הוא ליצור מקום שבו תלמידים יוכלו ללמוד על תחיית השפה העברית דרך ההיסטוריה של אגודת הסופרים, כולל מיצגים, מצגות ותערוכה קבועה.

משה מיטלמן: אני רוצה להזכיר שהבית נקרא על שם שאול צ'רנחובסקי והמוזיאון של צ'רנחובסקי, כל הרכוש והכתבים שלו נמצאים בבית הזה.

ראובן ריבלין: הניירות שם על השולחנות.

משה מיטלמן: את כל זה אנחנו רוצים לפתוח לקהל ולהפוך את המקום למקום מרכזי, שלדעתנו חשוב מאוד.

משה מיטלמן: גם משרד החינוך והתרבות התחבר מאוד לרעיון הזה, ואמר שהוא רואה את זה כחלק מהבניינים שיש על עגנון וביאליק.

משה מיטלמן: אבל ללא כסף אי אפשר לעשות את זה.

יעקב ליצמן: אבקש את התייחסותו של אמנון קראוס, נציג החשב הכללי.

אמנון קראוס: העמותה איננה עמותה מתוקצבת על ידי המדינה אלא עמותה נתמכת על פי סעיף 3א לחוק יסודות התקציב.

אמנון קראוס: כלומר, יש תקציב לפעילות.

אמנון קראוס: הוא מחולק בין כל העמותות שמבצעות את הפעילות.

אמנון קראוס: משרד החינוך וועדת התמיכות מנקדת את כל העמותו, וכל עמותה מקבלת את חלקה.

אמנון קראוס: עכשיו הם מקבלים ממשרד התרבות.

אמנון קראוס: לעמותה הזאת יש היסטוריה של ניהול כושל, גרעונות והתנהלות לא תקינה.

אמנון קראוס: העמותה לא עומדת בהוראות החשב הכללי ובנוהל שר האוצר לענין אחוז הוצאות הנהלה בכלליות מסך המחזור.

אמנון קראוס: הם עוברים את האחוז.

שלי יחימוביץ': בכמה הם עוברים?

אמנון קראוס: בשנת 2006, ההערכה שלנו היא שהם יגיעו ל-37%.

שלי יחימוביץ': זה אחרי שהם פיטרו את העובד או לפני?

אמנון קראוס: אפשר לבדוק את הנתונים.

יעקב ליצמן: תכנית ההבראה ב-2005 היא זו שאתם בניתם?

אמנון קראוס: ב-2004 הוכנסה תכנית הבראה של משרד החינוך.

אמנון קראוס: בחלק מהזמן העמותה שיתפה פעולה עם החשבת המלווה, ובחלק מהזמן לא שיתפה פעולה.

אמנון קראוס: כאשר היא שיתפה פעולה, התמיכות הועברו.

יעקב ליצמן: ב-2005 היתה עדיין חשבת מלווה?

משה מיטלמן: כן, אני החלפתי אותה.

אמנון קראוס: אין לי את המידע הזה.

יעקב ליצמן: ב-2005 היתה חשבת מלווה.

יעקב ליצמן: נכנס מר מיטלמן והיא הלכה.

יעקב ליצמן: אני מניח שעזיבתה היתה בהסכמה שלכם?

אמנון קראוס: אין לי מושג.

אמנון קראוס: צריך לשאול את מינהל התרבות.

אמנון קראוס: היום זה אצל החשב הכללי, אבל בעבר זה היה - - -

יעקב ליצמן: אתה מכניס חשב מלווה ואתה גם צריך להוציא אותו.

יעקב ליצמן: זה לא יכול להיות שמישהו עוזב בן-לילה וזה לא על דעתך.

אמנון קראוס: זו היתה חשבת מלווה מטעם המשרד, ולא מטעם החשב הכללי.

יעקב ליצמן: אם כן, נכנס מר מיטלמן ופיטר עובד אחד.

יעקב ליצמן: נשארו הוא והמזכירה במשרד.

יעקב ליצמן: זה מקובל עליך?

יעקב ליצמן: התכנית שמגישים עכשיו מקובלת עליך?

אמנון קראוס: לא.

אמנון קראוס: העמותה העבירה למנהל התרבות תכנית הבראה שלא היתה מקובלת - לא על מנהל התרבות ולא על החשב הכללי.

אמנון קראוס: החזרנו את תכנית ההבראה בחזרה לעמותה.

יעקב ליצמן: מי זה "החזרנו"?

אמנון קראוס: נתחיל לפי הסדר: הבעיה עם העמותה היא שהיא לא עומדת בהוראות של אחוז הוצאות ההנהלה בכלליות.

אמנון קראוס: האחוז אצלם גבוה מהמותר, ולכן היא לא יכולה לקבל תמיכה.

יעקב ליצמן: האם תכנית ההבראה עושים בדרך כלל עם המשרד?

אמנון קראוס: הם אמורים להגיש תכנית הבראה.

אמנון קראוס: אנחנו מלווים אותם, ואז הם צריכים לעשות את תכנית ההבראה.

אמנון קראוס: התכנית שהם הגישו לא אושרה.

יעקב ליצמן: מקובל.

יעקב ליצמן: לחיות צריך?

יעקב ליצמן: אתה מוכן לתת לו משהו כדי לחיות?

אמנון קראוס: הם קיבלו בתחילת השנה 105 אלף ש"ח - 15% מהתקציב.

ראובן ריבלין: זה בזבוז.

ראובן ריבלין: אם החלטת לא לתת, אל תתן.

יעקב ליצמן: אמנון, אתה רוצה שהם יגישו לך תכנית הבראה מעודכנת.

יעקב ליצמן: אני תומך בך.

יעקב ליצמן: אבל אני שואל אותך – עד שהם יגישו הם צריכים לחיות בינתיים.

יעקב ליצמן: מדובר גם בשינוי במשכורות.

יעקב ליצמן: גם שני אנשים זה משכורות.

יעקב ליצמן: אני שואל אותך אם אתה מוכן לתת להם מקדמה נוספת כדי שתהיה להם משכורת זמנית עד שיאשרו להם את תכנית ההבראה?

אמנון כהן: צריך לתחום בלוח זמנים, כמובן.

אמנון קראוס: אני מוכן שהאנשים שלנו יישבו עם העמותה - מצדי 24 שעות שבוע שלם – ויגבשו תכנית הבראה.

יעקב ליצמן: אתה לא עונה לי.

יעקב ליצמן: אני מדבר כרגע בשם ארבעה חברי כנסת, ושואל אותך: האם אדוני מוכן להעביר מקדמה בגובה 10% כדי שיוכלו לחיות עד שיעשו את תכנית ההבראה.

שלי יחימוביץ': לא משהו סימבולי.

שלי יחימוביץ': אנחנו מדברים על משהו שבאמת יאפשר להם לחיות - לא על 100 אלף ש"ח נוספים.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיע ללוח זמנים.

יעקב ליצמן: לוח הזמנים מתחלק לשניים: לוח הזמנים שלהם, ואדרוש מהם עוד מעט לגבש תכנית הבראה שמקובלת עליהם.

יעקב ליצמן: בנוסף, יש לוח זמנים של האוצר כשהוא צריך לדעת שהוא צריך להעביר כסף למשכורת.

יעקב ליצמן: אני לא מוכן למצב שבו אנשים לא יקבלו משכורת מתחילת השנה.

שלי יחימוביץ': אני מבינה שאי שביעות הרצון של החשב מתכנית ההבראה היא בין היתר בגלל ההוצאות של עלות השכר.

שלי יחימוביץ': הם אומרים שבינתיים הם פיטרו 33% ממצבת העובדים.

שלי יחימוביץ': כלומר, החישוב כבר השתנה, והם יכולים לגלות רוחב לב גדול יותר, ולהעביר סכום משמעותי לאלתר, עוד לפני שהם מגישים תכנית הבראה מתוקנת.

ראובן ריבלין: אני לא יודע מהן סמכויותיך במסגרת הכוחות הפועלים, אמנון.

ראובן ריבלין: ראשית, אגודת הסופרים ובית הסופרים העבריים הם נכס של המדינה ולא נכס של אגודה, ואנחנו צריכים לצאת מתוך הנחה כזאת.

ראובן ריבלין: אם אכן ממשיכים מעלליה של האגודה ופעולותיה בצורה בלתי הגיונית, כשהם אינם עומדים בתנאים שהציבו בפניהם משרד האוצר ומשרד החינוך והתרבות בזמנו, נא לקרוא ועדה קרואה.

ראובן ריבלין: אבל אי אפשר בשום פנים ואופן לחסל את בית הסופרים העבריים.

ראובן ריבלין: כי הגענו למצב שבו מדינתנו קמה, בין השאר, כאשר היו לאבותי מלחמות עם אבותיו של ליצמן בכל הקשור להחייאת השפה העברית.

ראובן ריבלין: כל הדבר הזה הריהו כתוב בספר תולדות הימים, ואיש לא מעלה על דעתו בשום פנים ואופן - ואם יהיה צורך בכך, אעשה פעולת שכנוע ל-120 חברי כנסת - שבגלל מחדלים של הנהלה אפשר לוותר על בית הסופרים העבריים.

ראובן ריבלין: בית הסופר הוא דבר ערכי.

ראובן ריבלין: עקבתי אחרי אגודת הסופרים כאשר עסקנו בפרשת גנזים, וראיתי אותם במחדלם הרב.

ראובן ריבלין: אני מבין שבשנה הקודמת, כאשר התחדשה ההנהלה, העברתם בחודש דצמבר את הסכום המלא כדי לקיים את בית הסופר.

ראובן ריבלין: השנה אומר לך יושב-ראש הוועדה שאנחנו רוצים שתבררו אם האגודה החדשה, שנמצאת כבר בתקורה מינימלית - אבל היא אוחזת בית; ייתכן שהוא יקר מדי ושהמדינה צריכה לעשות כונס נכסים ולבחון את הדבר מחדש תוך שכנוע מלא שבית הסופרים הוא דבר שאסור בשום פנים ואופן לוותר עליו.

ראובן ריבלין: אם אינכם יודעים, ואני מציע לכם לקיים ביקור במקום, במקום מתגוללים כתבי-יד של הכוחות שהקימו את התרבות העברית בהתחדשותה.

ראובן ריבלין: כיוון שאבי היה באגודת הסופרים, אני מודה כגילוי נאות שאני נוגע בדבר.

ראובן ריבלין: אבל יש לי את כתבי אבי ואת המקורות אצלי, כך שזה לא דבר שחשוב לי אישית.

ראובן ריבלין: הנושא של בית הסופר ושל אגודת הסופרים – בין אם יתנהל בצורה כזאת ובין אם יתנהל בצורה אחרת - הוא על המדינה.

ראובן ריבלין: לכן עליכם להיכנס.

ראובן ריבלין: דיברתי עם ינון בזמנו, והוא הסכים לכל מילה שאני אומר כרגע.

ראובן ריבלין: כלומר, לא בגלל נימוקים בירוקרטיים כאלה ואחרים או דרישות ראויות מבחינת ניהול תקין, יבוא ויעמוד בית הסופר.

ראובן ריבלין: באים כאן אנשים שנבחרו כתקופה חדשה וכהנהלה חדשה.

ראובן ריבלין: תנו להם צ'אנס.

ראובן ריבלין: לתת 10% מתוך 100% תקציב - מוטב שלא תתן בכלל, כי גם אותם 10% יורדים לטמיון כי ב-10% אתה לא יכול לעשות כלום.

ראובן ריבלין: או שאתה נותן או שאתה לא נותן.

ראובן ריבלין: לכן אני מציע שתאפשרו - אולי עם חשב מלווה; אני בא ואומר שיהיה חשב מלווה כדי שתוודאו שהם לא יעשו "מסחרה" בתמיכות שהם מקבלים מכם ולבדוק מהם מקורות ההכנסה הנוספים, כולל נושא הגנזים.

ראובן ריבלין: אגב, זו אחת הקרקעות היקרות ביותר, והיא שייכת לעמותה.

ראובן ריבלין: אני פונה לנציג החשב הכללי: אם אתם רוצים להכריח את העמותה לתת את הבית, בואו אתם בדברים.

ראובן ריבלין: כי בית הסופר הוא שם דבר.

ראובן ריבלין: הוא גם משכן לסופרי ישראל שבאים לשם.

ראובן ריבלין: אני לא יודע עד כמה זה קיים היום, כי הדור הולך ופוחת.

ראובן ריבלין: אבל אני חושב שאתה צריך למנות חשב מלווה, ולתת להם את האפשרות המיידית להמשיך ולפעול.

אמנון קראוס: אני מסכים כמעט עם כל הדברים של חבר הכנסת ריבלין.

אמנון קראוס: בימים אלה, אנחנו בונים עם העמותה תכנית הבראה.

אמנון קראוס: ברגע שבו תכנית ההבראה תהיה מוכנה, וזה ענין של כמה ימים--

ראובן ריבלין: תכין אתה את תכנית ההבראה.

אמנון קראוס: אני מעורב בכך.

אמנון קראוס: אנחנו פועלים מול רואה החשבון של העמותה.

יעקב ליצמן: עד יום רביעי, בשעה 10:30, תגמור הכול?

אמנון קראוס: אם היושב-ראש מזמין, אני אבוא.

אמנון קראוס: יש דברים שלא תלויים רק בי אלא בעמותה.

משה מיטלמן: אני חייב הסבר לדבר אחד: לא קיבלתי משכורת במשך תשעה חודשים.

משה מיטלמן: אני מוותר על השכר שלי.

משה מיטלמן: אני אסתדר עם אשתי.

משה מיטלמן: אבל למה לא לתת לי להוציא את מאזניים?

משה מיטלמן: למה לעצור את זה?

אמנון קראוס: כי כל עוד לא נהיה בטוחים שכספי המדינה מופנים לפעילות ולמטרות הנכונות - - -

משה מיטלמן: מר ינון ניגש אליי ואמר לי שעשר שנים הוא ממתין לראות מה שאתם עושים כאן.

משה מיטלמן: אז איך יכול להיות שהדברים לא באים לידי ביטוי?

שלי יחימוביץ': יש הצבעה שאני חייבת להשתתף בה.

שלי יחימוביץ': אני מתנצלת.

שלי יחימוביץ': עמדתי ברורה בענין.

יעקב ליצמן: אמנון, אני יודע דבר אחד: אני לא יכול להרשות שלא יהיו להם משכורות.

יעקב ליצמן: תעשו מ-2007 מה שאתה רוצה, אבל לא יכול להיות ששני אנשים עובדים מתחילת השנה עשרה חודשים, ולא משלמים להם.

יעקב ליצמן: לא יעלה על הדעת דבר כזה.

יעקב ליצמן: לכן אני אומר: תגיע ביום רביעי.

יעקב ליצמן: אני מציע לכם לצאת עכשיו ולעשות את שיעורי הבית שצריך לעשות.

יעקב ליצמן: אני עומד על כך שעד יום רביעי הכסף יבוא.

ראובן ריבלין: מה הם רוצים, את הבנין?

אמנון קראוס: אני לא רוצה את הבנין.

אמנון קראוס: הכספים האלה לא חוזרים לאוצר המדינה; זה הולך לעמותות אחרות.

יעקב ליצמן: אמנון, האם הדברים שאמרתי מקובלים עליך?

אמנון קראוס: מבחינתי, אעשה את כל המאמצים כדי לקדם את הנושא.

יעקב ליצמן: ביום רביעי אתה מעביר לו כסף?

אמנון קראוס: אני לא יכול להבטיח דבר כזה.

אמנון קראוס: אם תהיה לי תכנית הבראה שתהיה מקובלת על האוצר, נוכל להעביר מקדמה.

יעקב ליצמן: ביום רביעי תהיה כאן

יעקב ליצמן: ב-10:30 וגם מר מיטלמן.

יעקב ליצמן: אני אראה איפה אתם עומדים, ואם זה לא ימצא חן בעינננו, נעשה מה שאנחנו רוצים.

יעקב ליצמן: תודה לכולכם, הישיבה נעולה.