ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 62, 2006-11-01 09:00

אברהם מיכאלי: אני מבקש לפתוח את ישיבת הוועדה.

אברהם מיכאלי: הנושא הראשון שנדון בו הוא תקנות החברות (עניינים שאינם מהווים זיקה), התשס"ו-2006.

אברהם מיכאלי: זה בהמשך לישיבה קודמת ביום שני, ה-30 לחודש.

אברהם מיכאלי: הוכנסו אותם שינויים שסיכמנו עליהם בישיבה, והנוסח המונח לפנינו היום כולל את כל השינויים והתיקונים.

מרים אילני: אחרי שכל הגורמים שהיו בישיבה עברו על הנוסח.

תמי סלע: הנוסח עבר אל כולם, והם העבירו הערות, ושילבנו אותן.

אברהם מיכאלי: כל הגורמים שהיו פה הביעו הסתייגויות כאלה ואחרות, וכרגע הם מסכימים לשינויים.

אברהם מיכאלי: יש פה עוד כמה תיקונים קלים, שאני מבין שתכניסו לנוסח הסופי.

מרים אילני: רק המילים "בשינויים המחויבים".

אברהם מיכאלי: בסעיף 2(5) שתי מילים יתווספו והן: "בשינויים המחויבים", ובכך התקנות מוכנות לאישור.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים להחליט על זה פורמלית, לכן נצביע על כך.

אברהם מיכאלי: אנחנו פה אחד בעד אישור התקנות.

אברהם מיכאלי: התקנות אושרו, שיהיה בהצלחה.

אברהם מיכאלי: אושרו תקנות החברות (עניינים שאינם מהווים זיקה), התשס"ז-2006 צו התעבורה (עבירות קנס) (תיקון), התשס"ו-2006

אברהם מיכאלי: הנושא השני שיש לנו על סדר היום הוא צו התעבורה (עבירות קנס) (תיקון), התשס"ו-2006, וזה יהפוך לתשס"ז.

חוה ראובני: צו התעבורה (עבירות קנס) הוא המסגרת החקיקתית, שבה נקבעות אותן עבירות תעבורה שאין בגינן הזמנה לדין, אלא ניתן לאדם דוח אשר מכונה במונחים של חוק סדר הדין הפלילי דוח מסוג "ברירת משפט".

חוה ראובני: בפקודת התעבורה קוראים לזה "עבירת קנס".

חוה ראובני: יש איזה אי התאמה במינוח בין שני החוקים.

חוה ראובני: כך או כך, הדוח הוא מן הסוג שברירת המחדל היא לשלם קנס, ומשפט יתקיים אך ורק אם הנהג הנאשם שקיבל את הדוח יבקש זאת.

חוה ראובני: לחקיקת צו כזה יש שני שלבים.

חוה ראובני: שלב ראשון, בהסכמת שר המשפטים ובאישור הוועדה הזאת, והוא הכרזה על עבירות תעבורה כעבירות קנס.

חוה ראובני: השלב השני, בסמכותה של ועדת הכלכלה לפי פקודת התעבורה, היא קביעת דרגות הקנס על כל אחת ואחת מהעבירות שפה הוכרזו כעבירות קנס.

חוה ראובני: בצו הקיים יש כמה מאות פריטים, שפרוסים על פני חמש דרגות קנס, שנעות בין 100 ל-1,000 שקלים.

חוה ראובני: לאור לקחים מאכיפה ולאור שינויי חקיקה, שהיו מאז שנחקק צו עבירות הקנס הנוכחי, התיקונים האחרונים שנערכו בו היו לפני כשנתיים וחצי, ובשינויי החקיקה יש עבירות שלדעתנו מתאימות להיאכף כעבירות קנס.

חוה ראובני: כאשר אנחנו מגדירים עבירה כעבירה קנס, זה לאו דווקא על פי חומרתה, כי העבירות החמורות, העיקריות, מקומן כמובן בבית המשפט לתעבורה, אלא בראש ובראשונה על פי שאלת האובייקטיביות של העבירה.

חוה ראובני: דהיינו, זו לא עבירה של שיקול דעת, האם היה מספיק זהיר, לא היה מספיק זהיר, נהג באופן סביר, נהג באופן לא סביר, אלא יש מצב שהחקיקה מחייבת שיהיה מצב עובדתי מסוים, והיתה חריגה ממנו.

חוה ראובני: התקנות מחייבות מהירות מסוימת, התקנות מחייבות נסיעה בנתיב ספציפי, ובעובדה הנהג עשה אחרת.

חוה ראובני: זה הקו שמוביל אותנו בקביעה של עבירות כעבירות קנס, כאשר כמובן כל עבירה שג לתאונות דרכים, גם אם היא מוכרזת כעבירת קנס על פי חוק, היא איננה עבירת קנס והולכת לדיון בבית המשפט.

חוה ראובני: אנחנו מביאים פה הצעה.

חוה ראובני: לנוחות הוועדה הבאנו את הצו בשלמותו, ובשלב הזה אני כבר חייבת להתנצל על תקלה פקידותית מסוימת שאירעה, כאשר הנוסח שהועבר במייל לצורך האתר הוא לא הנוסח האחרון המחייב והרצוי מבחינתנו, זה ששר התחבורה חתם עליו ושר התחבורה ביקש לדון בו.

חוה ראובני: מה שנשלח מאוחר יותר לנוחיות הוועדה היתה תקלה משרדית.

חוה ראובני: היושב-ראש ינחה אותי אם הוא רוצה להיכנס לקרבי הצו או שנתמקד רק באותם דברים שצריכים לעלות פה.

אברהם מיכאלי: נעביר סעיף-סעיף, שנקיף את הדברים, ונוכל לדעת שלא פספסנו משהו.

חוה ראובני: "(1) בפרט 1 – במספר סידורי 1, במקום "עד 6 חודשים" יבוא "עד 4 חודשים";" פרט אחד הוא הפרט שעוסק בעבירות לפי פקודת התעבורה שהוכרזו כעבירות קנס.

חוה ראובני: כיום הדין אומר שכאשר רישיון הרכב פקע, עד שישה חודשים מפקיעתו של הרישיון הקודם – מי שנוסע עם רישיון רכב לא בתוקף – זה דרגת קנס ב', זה 250 שקלים.

חוה ראובני: אנחנו מציעים לדרג את זה, שרק עד ארבעה חודשים תהיה דרגת קנס ב', 250 שקלים, ובין ארבעה חודשים לשישה חודשים הקנס כבר יהיה גבוה יותר, של 750 שקלים.

חוה ראובני: מעבר לשישה חודשים זו כבר הזמנה לדין.

אברהם מיכאלי: אתם מחמירים.

אברהם מיכאלי: אנחנו נותנים חודשיים פחות ממה שהיה קודם.

חוה ראובני: מי שחורג מארבעה חודשים בלי תוקף, הקנס שלו כבר יהיה גבוה יותר.

חוה ראובני: זו עבירה בעלת אופי בטיחותי.

יצחק לוי: אין צורך.

חוה ראובני: לפעמים אנשים שוכחים.

יצחק לוי: אם אתם חושבים שארבעה חודשים זה זמן השכחה, אחרי ארבעה חודשים תעמידו למשפט.

יצחק לוי: בשביל מה צריך דרגת ביניים?

יצחק לוי: בשביל מה יש צורך בחודשיים האלה?

יצחק לוי: או שתשאירי כמו היום, או שמארבעה חודשים זה יהיה בבית המשפט.

אברהם מיכאלי: השיקול שלכם הוא להחמיר.

חוה ראובני: השיקול שלנו הוא החמרה, והמחשבה שלנו שככל שמתרחקים ממועד פקיעת הרישיון, הסיכון הבטיחותי יותר גבוה.

יצחק לוי: ההחמרה לא נראית כל כך נצרכת.

יצחק לוי: את רוצה להציג בפנינו נתונים שבין ארבעה לשישה חודשים קורה כך וכך, אנחנו נשמע.

יצחק לוי: אם לא, אני חושב שאין צורך בתקנה הזאת.

חוה ראובני: מה אתה מציע?

חוה ראובני: שזה יישאר שישה חודשים?

יצחק לוי: מה שתציעו, אין צורך בדרגת ביניים, או שתגידו שזה שישה חודשים או ארבעה חודשים.

רוני לוינגר: שישה חודשים, זה גם הולך עם רישיון הנהיגה.

יפעת רווה: גם החוק מדבר על שישה חודשים.

חוה ראובני: אנחנו ודאי נעביר לשר את ההמלצה הנוכחית של הוועדה.

יצחק לוי: ההחלטה היא פה.

חוה ראובני: ההחלטה היא בוועדת הכלכלה.

אברהם מיכאלי: על גובה הקנס מחליטה ועדת הכלכלה.

יצחק לוי: בעניין גובה הקנסות זה נכון, אבל לגבי ההגדרות, זה אנחנו.

יפעת רווה: פה לא ביקשו מארבעה חודשים להפוך להזמנה לבית משפט.

אפרת רוזן: זה לא משנה, יש פה שינוי של פרטי העבירה.

אפרת רוזן: את אומרת שארבעה חודשים זה משהו אחד, ואת משנה את פרטי העבירה בין ארבעה חודשים לשישה חודשים, לכן זה כן משהו שצריך לדון בו פה.

רוני לוינגר: היה איזה חשש שיש הקלה לזלזול מתמשך בחידוש רשיון הרכב.

רוני לוינגר: מי ששכח שבוע או חודש, אנחנו לא רוצים לרוץ איתו לבית המשפט, אנחנו מבינים שזה יכול לקרות, וזה קורה לאנשים, גם בתום לב, אבל חצי שנה היה נראה הרבה, והקנס הוא נמוך.

רוני לוינגר: זה לא חודש או חודשיים, מישהו שכח חצי שנה פחות יום- - -

יצחק לוי: אני מוכן להפוך את הקנס מהיום הראשון לקנס גבוה יותר.

יפעת רווה: אם אני מבינה נכון, עצם ההפיכה של עבירה לעבירת קנס, או בחזרה או ביטול, זה בסמכות חוקה.

יפעת רווה: לעניין שיעורי הקנסות, גם אם עושים הבחנות פנימיות ומדורגות, זה בסמכות ועדת הכלכלה.

יצחק לוי: גברתי, לפי מה שאת מסבירה זה בכלל לא צריך לבוא לכאן.

יצחק לוי: אנחנו נדרשים רק לשינוי בקנס.

אברהם מיכאלי: אנחנו דנים כרגע בשינוי תקופה.

יצחק לוי: אנחנו מדברים רק על השינוי בקנס מארבעה חודשים.

יפעת רווה: לכן זה לא בסמכות ועדת החוקה.

יצחק לוי: אז תורידי את זה.

אברהם מיכאלי: בינתיים תשאירו שישה חודשים.

יצחק לוי: הם לא משאירים, הם אומרים לך שאתה לא צריך לדון בזה בכלל, הם טעו שהם הביאו את זה לכאן.

חוה ראובני: הבאנו את מבנה הצו הפורמלי כולו לידיעת חברי הכנסת.

אברהם מיכאלי: אם אנחנו משנים לארבעה חודשים, זה כן בסמכותנו.

יצחק לוי: לא, כי זה נשאר במסגרת ברירת קנס.

יצחק לוי: בסמכותך להפוך ברירת קנס למשפט.

אברהם מיכאלי: נניח, היינו מחליטים פה היום לשנות את תחילת גובה הקנס מארבעה חודשים, או עד ארבעה חודשים שזה יהווה עבירת קנס, ומעבר לזה סכום אחר, האם זה לא בשולחן הזה?

חוה ראובני: זה לא בא לשולחן הזה.

יצחק לוי: העבירה כבר קיימת.

רוני לוינגר: עבירת הקנס כבר מוכרזת.

אברהם מיכאלי: אם כך, אנחנו צריכים להכריז מחדש.

יצחק לוי: אנחנו לא צריכים להכריז מחדש, היא מוכרזת.

יצחק לוי: הם רוצים לשנות בחודשיים האחרונים את גובה הקנס.

יצחק לוי: אני טוען שלא נכון לעשות את זה, כי אין צורך לעשות, בטווח כל כך קצר של זמן, דירוגים של קנסות.

יצחק לוי: אם הייתי חבר ועדת הכלכלה הייתי אומר מההתחלה שיהיה קנס גבוה.

אברהם מיכאלי: הם רוצים להתחשב בנהגים שלפעמים שוכחים.

דורית ואג: אדם גם יכול להיות בחוץ-לארץ.

אברהם מיכאלי: ההתחשבות היא הגיונית.

אברהם מיכאלי: נחזור לסעיף עצמו.

אברהם מיכאלי: כרגע אנחנו עוד לא מתקנים כלום.

חוה ראובני: רשמתי לפני את עמדתכם, ואני, כמובן, אעדכן את שר התחבורה בעניין הזה.

חוה ראובני: באותו עניין תקנת משנה (1)(ב).

חוה ראובני: זה שינויי קנסות.

חוה ראובני: פסקת משנה (ג), זה כבר הכרזות.

חוה ראובני: אחרי מספר סידורי 2 יבוא: סעיף 14(ח) לפקודה, זה מוניות שירות.

חוה ראובני: נעשה שינוי חקיקה לרפו במוניות שירות.

חוה ראובני: תיקון פקודת התעבורה (מס' 64), התשס"ה-2005, שנכנסה לתוקף לפני כשנה וחצי.

חוה ראובני: היא חוקקה באפריל 2005.

חוה ראובני: יש בה האיסור על הפעלת מונית שירות בלי רישיון.

חוה ראובני: היא הועברה מתקנות התעבורה לפקודת התעבורה.

חוה ראובני: זה פגיעה בחופש העיסוק, ולכן העלינו את זה בנו החקיקתית.

חוה ראובני: לפיכך אנחנו ממשיכים לבטל את ההכרזה של הסעיף.

חוה ראובני: ממילא התקנה, שהיא עבירת קנס כיום, בטלה, ובמקום זה להכריז על סעיף 14ח(א) לפקודה – האיסור על הפעלת קו שירות למוניות בלי רישיון כעבירת קנס.

רוני לוינגר: זו אותה דרגת קנס שהיתה קודם.

אברהם מיכאלי: אנחנו מעבירים מהתקנות לפקודה.

חוה ראובני: הסעיף השני הוא בעניין האפוד הזוהר.

אברהם מיכאלי: האם יש הסתייגות לנציג ארגון המוניות?

אברהם פריד: אני רוצה להבין את עניין ההעברה, האם זו הקלה או הקשחה?

חוה ראובני: אותו דבר.

חוה ראובני: האיסור להפעיל קו שירות בלי רישיון עבר מהתקנות לפקודה.

חוה ראובני: בעבר התקנה היתה מוכרזת כעבירת קנס, והיום היא תהיה בפקודה, מוכרזת כעבירת קנס.

אברהם פריד: אנחנו בעד הרפו, ואנחנו ממשיכים להיות בעדה.

אברהם מיכאלי: הלאה.

אברהם מיכאלי: פריט 4.

חוה ראובני: 4, זה אפוד זוהר.

חוה ראובני: יש חקיקה חדשה, חוק תיקון פקודת התעבורה (מס' 69), התשס"ה-2005 מאוגוסט 2005.

יצחק לוי: האם זה גם בהקשר למוניות?

חוה ראובני: לא קשור למוניות.

חוה ראובני: צריך שיימצא ברכב אפוד זוהר, וללבוש אפוד זוהר כשנמצאים בשולי הדרך, בכביש בין-עירוני.

יצחק לוי: מה זה קנס א'?

חוה ראובני: קנס א' זה 100 שקלים.

חוה ראובני: זה על עצם ההחזקה של האפוד שיהיה ברכב.

חוה ראובני: קנס ג' הוא 500 שקלים, זה על הפרת חובת הלבישה של האפוד הזוהר בשוליים.

יצחק לוי: בנושא האפוד הזוהר, נוסעים ארבעה אנשים, יש חובה להחזיק רק אפוד זוהר אחד.

יצחק לוי: יוצאים ארבעת הנוסעים להחליף גלגל, האם שלושה ישלמו 500 שקלים?

חוה ראובני: רק אחד חייב ללבוש את האפוד הזוהר לפי החוק.

יצחק לוי: שלושה אחרים מבריגים את הברגים.

יצחק לוי: אני לא מבין את זה.

חוה ראובני: זה החוק.

יצחק לוי: אני מבין שזה החוק, אבל אני לא רוצה לטפס לקנס של 500 שקלים מההתחלה, יכול להיות שצריך ליזום תיקון בחוק, כמו שאתה קובע, שאדם שרוכב באופנוע ורוצה להרכיב מישהו, צריך להביא קסדה נוספת.

יצחק לוי: צריך להגיד שאדם שרוצה להסיע אנשים צריך שיהיה איתו אפוד נוסף.

יצחק לוי: זה ההיגיון.

יצחק לוי: צריך שכל אחד יחזיק ברכב שלו חמישה אפודים, אם אתה מחשיב את האפוד כדבר מציל חיים.

רוני לוינגר: לא רצינו להכביד על הנהגים.

יצחק לוי: אתה קובע שעל ארבעה לא אכפת, ואחד ישלם 500 שקלים.

יצחק לוי: זה פחות או יותר מה שאתה אומר.

אברהם מיכאלי: 65ב(א) מדבר על החזקת אפוד זוהר, שיש עליו קנס קבוע.

רוני לוינגר: זו תקנה חדשה, אבל פה קובעים שהקנס יהיה נמוך על אי החזקה.

רוני לוינגר: תיאורטית, אם עוצר שוטר ומבקש שהנהג יראה את האפוד, הנהג חייב שיהיה ברשותו אפוד זוהר מונח בתא הכפפות.

רוני לוינגר: יש – טוב, אין – תיאורטית, הוא יכול לתת לו קנס.

רוני לוינגר: זה לא אומר שהשוטר עושה את זה מחר, יש לנו מדיניות אכיפה, אנחנו מתמקדים בעבירות איכות וכן הלאה, אבל מבחינת המסגרת החקיקתית הקנס על אי החזקת אפוד זוהר הוא 100 שקלים.

אברהם מיכאלי: על שתי התקנות יש קנס אחד או שנים?

אפרת רוזן: אפשר לתת 100 על זה ו-100 על זה.

חוה ראובני: או או.

חוה ראובני: סעיפי החוק אומרים איפה יהיה אפוד זוהר ברכב רגיל ואיפה הוא יהיה באופנוע.

יצחק לוי: אחד לרגיל, אחד לאופנוע.

אברהם מיכאלי: משתמע כאן שיש עבירה על החזקה, ועבירה על לשים בתא נהג הרכב.

אברהם מיכאלי: אם נהג שם את האפוד בתא המטען, האם זו עבירה?

חוה ראובני: זו עבירה.

אברהם מיכאלי: אם כך, יש פה עבירה נוספת.

חוה ראובני: לא, זאת העבירה.

חוה ראובני: החובה היא לשאת את האפוד בתוך תא הנהג.

חוה ראובני: זה לא בתא הנהג, בחלל הרכב, להבדיל מהבגאז'.

אפרת רוזן: האם את יכולה להסביר את ההבדל בין 65ב(א) ל-65ב(ב)?

חוה ראובני: סעיף קטן (א) - נוסע ברכב עם ארבעה גלגלים ומעלה, שיש בו תא נהג, יש את האזור שהנהג והנוסעים- - -

אברהם מיכאלי: בסעיף קטן (א) לא כתוב תא הנהג, כתוב: "ברכב מנועי יימצא אפוד זוהר".

אברהם מיכאלי: נקודה.

אברהם מיכאלי: פה יש חוסר היגיון בהטלת שתי תקנות.

חוה ראובני: אנחנו נמצאים בנוסח החוק.

חוה ראובני: צריך להיות אפוד, ולא מספיק שיימצא אפוד, הוא חייב להיות בתוך חלל הרכב.

יצחק לוי: האם זה כתוב בגוף החוק?

חוה ראובני: כן.

אברהם מיכאלי: התקנה היא על שני סעיפים.

יצחק לוי: התקנה לא יכולה להיות פחות מהחוק.

יצחק לוי: אם החוק אומר שהאפוד צריך להיות בתא הנהג, אז גם בתקנה.

אברהם מיכאלי: אין לי בעיה.

אברהם מיכאלי: אני שואל למה צריכה להיות תקנה נפרדת על החזקה ותקנה נפרדת על תא נהג?

יפעת רווה: החוק חילק את זה לשני חלקים.

רוני לוינגר: סעיף קטן (א) אומר: "ברכב מנועי יימצא אפוד זוהר".

רוני לוינגר: סעיף קטן (ב) אומר: "הנוהג ברכב שאינו אופנוע, יחזיק את האפוד הזוהר, בכל עת, בתא הנהג ברכב".

אברהם מיכאלי: עדיין אני חושב שאין צורך בשתי תקנות.

אברהם מיכאלי: החוק לא אומר שצריך לשים על כל סעיף בחוק קנס נפרד.

אברהם מיכאלי: לא נסכים לזה שבן אדם יעצור אותו שוטר, בתקופה הרעה של השוטרים, לא בתקופה שהם עדיין מחנכים, ויגיד: אדוני, זה גם סעיף קטן (א) וגם סעיף קטן (ב), אז יש פעמיים קנס.

רוני לוינגר: שוטר לא נותן שתי עבירות על אותה מסיכת עובדות של אי החזקת האפוד הזוהר.

רוני לוינגר: מבחינתנו זה אותו מקרה, זה אותו נהג.

רוני לוינגר: אף פעם הוא לא יקבל שני דוחות על זה.

אברהם מיכאלי: הפרשנות שלך הגיונית מאוד, אבל לפי נוסח התקנה כרגע, כפי שניסחתם, עלולה להיות פרשנות שיש כאן שתי עבירות.

חוה ראובני: הניסוח שלנו הוא פועל יוצא של נוסח החוק, אין לנו מנוס מזה.

אברהם מיכאלי: נוסח החוק לא אומר לתת לכל סעיף בחוק קנס נפרד.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים להתקין תקנות, שהקנס יהיה על העבירה, שהיא אולי לו בארבעה סעיפים.

יפעת רווה: איך אדוני מציע לנסח?

אברהם מיכאלי: אני רוצה שישתמע, שעל שניהם יחד זה 100 שקלים, זה קנס אחד.

רוני לוינגר: אדוני רוצה להקל ויוצא מחמיר, כי זה לא שהעבירה מתבטלת, היא רק תהיה הזמנה לדין במקום קנס.

אברהם מיכאלי: התקנה יכולה להבהיר ששתי העבירות המנויות בחוק, גם ההחזקה וגם המיקום של ההחזקה, הם אותה עבירה מבחינת המהות.

אברהם מיכאלי: כלומר, גם אם אדם מחזיק את זה בתא המטען, מבחינת החוק זו עבירה, כי רוצים שזה יהיה זמין, ולידך, ולא תחפש מאחור; אבל אם אדם מחזיק את זה מאחור, הוא כבר מחזיק, הוא עבר עבירה בזה שהוא החזיק את האפוד בתא המטען- - -

רוני לוינגר: אין לנו שליטה על זה, זה כתוב בתקנות.

אברהם מיכאלי: אז יהיה קנס אחד, ולא פעמיים.

רוני לוינגר: השני יהיה הזמנה לדין.

רוני לוינגר: אם לא נכריז על זה לצורך דרגות הקנס, זה יהיה הזמנה לדין.

אברהם מיכאלי: נכריז על זה ביחד, כעבירה מצטברת לצורך קנס.

יצחק לוי: זה כתוב פה יחד.

יפעת רווה: זה כתוב ביחד.

יפעת רווה: אם לאדם אין בכלל, לא ייתנו גם על זה שאין לו וגם על זה שזה לא בתא הכפפות.

אברהם מיכאלי: זה מה שאני רוצה להבהיר.

אברהם מיכאלי: מה זה 65ב(ג)?

אברהם מיכאלי: האם אפשר לקרוא את התקנה?

אפרת רוזן: "הנוהג ברכב מנועי בדרך שאינה דרך עירונית, היוצא או היורד מהרכב, לפי הענין, ילבש אפוד זוהר, למעט במדרכה; ואולם הוא יהיה פטור מהחובה האמורה אם אחד מנוסעי הרכב יצא או ירד מהרכב כשהוא לבוש אפוד זוהר.

אפרת רוזן: "

חוה ראובני: החקיקה הזאת לא היתה ביוזמת הממשלה, אבל ליוויתי אותה בזמנו.

חוה ראובני: ההנחה היא שאם אחד לבוש, רואים את כל הקבוצה שהוא עומד בלבה.

חוה ראובני: זאת הוראת החוק.

יצחק לוי: היום רואים שזה לא כך.

יצחק לוי: למשל, כשיש תקלה באוטובוס ויורדים 50 אנשים, ממש יש פיזור גדול מאוד של האנשים, אנשים הולכים בשוליים, בצד.

רוני לוינגר: אנחנו לא רוצים שכולם ירדו מהאוטובוס.

יצחק לוי: אתה לא רוצה, אבל יורדים, כי אם יש תקלה הם יורדים.

יצחק לוי: הם לא מחכים באוטובוס חם ולוהט.

אברהם מיכאלי: אנחנו צריכים לחשוב על מטרת החוק, וזה לא המקום לתקן את זה, זה במקום אחר.

אברהם מיכאלי: ההסתייגות שלנו, העיקרון הזה, שאם כבר דואגים לביטחון האנשים, מה ההיגיון באחד, שכבר יהיו ארבעה, חמישה או שמונה, כמה שיושבים ברכב.

יצחק לוי: או 50 באוטובוס.

אברהם מיכאלי: מצד שני, אין ספק שהטלת הקנס נועדה לכך שיהיה אדם שיורד מהרכב, והוא יהיה לבוש באפוד.

אברהם מיכאלי: אם זה 500 שקלים, לא אנחנו קובעים את הגובה.

אברהם מיכאלי: אין לנו סמכות לקבוע את הגובה.

אברהם מיכאלי: 500 זה הרבה אולי.

אברהם מיכאלי: אפשר לקנות ב-500 שקלים 50 אפודים.

יצחק לוי: כאן אנחנו יכולים להגיד, שאם לא יגידו את הגובה, לא נאשר את התקנה.

רוני לוינגר: עוד פעם, זה יהיה הזמנה לבית משפט.

יצחק לוי: אני רוצה להגיע איתכם להבנה על גובה הסכום.

יצחק לוי: אתה רוצה להתווכח אתי, אתה יכול להתווכח איתי, ייקח עוד שבוע ועוד אחד, תביא את זה כמה פעמים.

רוני לוינגר: מה ההצעה?

יצחק לוי: ההצעה שתוריד את הקנס מ-500 שקלים.

רוני לוינגר: זה יכול להיות 250 שקלים או 100 שקלים.

יצחק לוי: אז 250 שקלים.

יצחק לוי: למה קופצים ל-500 שקלים.

יצחק לוי: זה קנס חמור מאוד 500 שקלים.

אברהם מיכאלי: אני מבין את ההיגיון שבהטלת הקנס, כי הסעיף הזה הוא סעיף חשוב מאוד.

אברהם מיכאלי: מצד שני, נתייחס לפרופורציה של עלויות האפוד.

יצחק לוי: 15 שקלים.

חוה ראובני: האפוד הוא לא הבעיה, האפוד קיים.

חוה ראובני: כנראה אנשים אוהבים את הפוזה של האפודים, כי יש אפודים, בדרך כלל גם על הכסא.

חוה ראובני: מדהימה חובת הציות לחוק הזה.

חוה ראובני: הלבה של ההוראה, שילבשו את האפוד הזוהר, וזה לא כרוך במאמץ, זה לא קשה.

יצחק לוי: 500 שקלים, כשמתחילים באיזה עניין, רוצים לחנך את האנשים וכן הלאה, זה גבוה, אני חושב שדי ב-250 שקלים.

אברהם מיכאלי: השאלה, אם אנחנו יכולים בוועדת החוקה לטרפד את ההכרזה בלי שנגיע איתם להסכמה על הגובה של 500 שקלים.

יצחק לוי: בוודאי.

יצחק לוי: זה כבר מטורפד.

יצחק לוי: הדבר הזה פשוט, בעבירה שכבר קיימת אין לנו אפשרות לומר משהו, אבל בעבירה שעוד לא קיימת, אפשר להגיד שבתנאים כאלה וכאלה אני מאשר את העבירה.

אברהם מיכאלי: העבירה כבר קיימת בחוק, הם רוצים להפוך את זה לברירת קנס.

רוני לוינגר: יכול שוטר ללכת לבית המשפט ושופט ייתן לאותו אדם, לא 500 שקלים, אלא 1,500 שקלים.

אברהם פריד: נהג מונית שעולה למונית, הוא משרת את הציבור.

אברהם פריד: יורד מהאוטו, עולה לאוטו, לא פעם, אם זה בשביל עגלה, אם זה בשביל בגאז', בשביל כל מיני דברים.

אברהם פריד: נחשוב לרגע אחד, שכל דקה או כל ירידה שלו הוא צריך לשים את האפוד.

אברהם פריד: אני הייתי מציע לחייב נהגי מוניות לנהוג קבוע עם אפוד מגן, ואז לא נכניס אותם לפלונטר.

אברהם פריד: אם כבר קיימת התקנה, זה סכום ממש גבוה, מעל המותר.

חוה ראובני: החובה ללבוש אפוד זוהר היא רק בירידה מהרכב בדרך לא עירונית, ושלא במדרכה.

חוה ראובני: אם הוא מביא את הנוסע ליעדו, בעיר, ועוזר לו לפרוק את המטען או להעמיס את המטען, זה בסדר.

חוה ראובני: אנחנו מדברים על עצירה בשוליים, באמצע כביש ירושלים – תל-אביב.

אברהם פריד: נהגי מוניות לא נוסעים רק בעיר.

חוה ראובני: ברור שלא, אבל אנחנו גם לא מדברים על הנסיעה הסטנדרטית, הגיעו ליעד, הוא עוצר ועוזר לנוסע, אנחנו מדברים על אמצע הכביש.

אברהם מיכאלי: מר פריד, אני מבין את הקושי של נהגי מוניות, כי הם יושבים קבוע על ההגה ויורדים מההגה בצורה הרבה יותר אינטנסיבית מאשר נהג רגיל.

אברהם מיכאלי: עם זאת, יכול להיות שיש מקום, לא היום בתקנה הזאת, "להחמיר" עם נהגי מוניות, שכן ילכו עם אפודים כדי להקל עליהם, כדי שלא יחטפו את הקנסות.

יפעת רווה: הם יכולים ללכת בלי חוק.

יפעת רווה: אם זה נוח להם, הם יכולים ללכת בלי חוק, אבל לא צריך לחייב אותם.

יצחק לוי: מי מונע מהם ללבוש את האפוד?

אברהם מיכאלי: הוא אומר שלפחות נהג מונית יידע שיש קנסות כאלה חמורים, שכבר ילכו עם אפודים.

יפעת רווה: אין סיבה להפוך את זה לעבירה פלילית כשהוא סתם יושב ונוהג.

אברהם מיכאלי: אומרים אנשי משרד התחבורה ומשרד המשפטים, שבמצב דהיום, אם לא נכריז על זה כתקנה של ברירת קנס, לפי החוק הקיים- - -

יצחק לוי: הוא בעד להכריז.

אברהם מיכאלי: הוא אומר: לא בגבוה כזה.

יצחק לוי: נכון, גם אני אומר.

אברהם מיכאלי: לפי החוק אפשר כבר היום לקחת נהג מונית, או כל נהג אחר, לבית המשפט, ולשפוט אותו בקנס הרבה יותר גבוה, צריך שיהיה הגיון, שגם תהיה הרתעה וגם הסכום יהיה סביר.

אברהם פריד: אני מסכים איתך.

חוה ראובני: אנחנו נסכים בשלב הזה על 250 שקלים.

יצחק גלנטי: אולי אני בור ועם הארץ בנושא הזה.

יצחק גלנטי: אינני יודע האם מדובר פה אך ורק בשעות חשיכה.

אברהם מיכאלי: כל היום, 24 שעות, חוץ מיום כיפור.

יצחק גלנטי: המטרה השנייה היא להקטין את מספר הנפגעים.

יפעת רווה: זה מקטין.

יצחק גלנטי: לכן אין פה שאלה אם נהגי המוניות לא ילבשו מפני שהם עולים ויורדים יותר פעמים, האם זה ישנה את הסטטיסטיקה בצורה הטובה או הרעה.

יצחק גלנטי: כלומר, מה שאתה מציין לא משנה את זה שאדם מסכן את עצמו.

יצחק לוי: הוא לא אמר שהם לא ילבשו.

יצחק גלנטי: הוא אומר שהם לא יכולים.

אברהם מיכאלי: ההפך, הוא אמר: בואו נצמיד אותם לאפוד.

יצחק גלנטי: נכון ש-500 שקלים- - -

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת הרב לוי אומר:

אברהם מיכאלי: אם אנחנו כבר הופכים את זה לברירת קנס, ומסכימים מראש שזה גובה הקנס, בואו נחשוב.

אברהם מיכאלי: אם בסוף, הסטטיסטיקה תראה שהנהגים מזלזלים, אולי יבוא יום אחד ונעשה החמרה.

יצחק גלנטי: גם על הנושא של גובה הקנס אני חולק.

יצחק גלנטי: אני בהחלט מסכים עם הגישה ש-500 שקלים זה מוגזם.

יצחק גלנטי: אם האלטרנטיבה, כפי ששמעתי, שניתן את האופציה השנייה, הליכה למשפט- - -

אברהם מיכאלי: זה קיים היום.

יצחק גלנטי: האם ריבוי משפטים תורם לנושא?

אברהם מיכאלי: לכן הם באים להציע את הצו הזה, למנוע משפטים, ושתהיה ברירת קנס.

יצחק גלנטי: זה לא ימנע את המשפטים.

יצחק לוי: בואו נמשיך, יש הסכמה על 250 שקלים.

חוה ראובני: אנחנו מצדנו מסכימים על 250 שקלים.

חוה ראובני: אנחנו נגיש את זה לוועדת הכלכלה כפי שסוכם פה, על סכום של 250.

חוה ראובני: עם זאת, אני רק אזכיר לאדוני, שבוועדת הכלכלה יכול להיות שיגידו: למה רק 250 שקלים?

חוה ראובני: הם עלולים להעלות את זה חזרה, מאחר וחבר הכנסת ארדן הוא זה שיזם את החוק.

יפעת רווה: ההתחייבות שלנו היא להביא את זה לוועדת הכלכלה עם 250 שקלים, אנחנו לא יודעים מה יקרה.

יצחק לוי: אנחנו מנסים לעשות את שלנו.

יצחק לוי: מה שיהיה, יהיה.

אברהם מיכאלי: אנחנו, כוועדה שמכריזה, ממליצים להתחשב בגובה הקנס כשהם יקבעו את הסכום.

אברהם מיכאלי: עברנו את פריט 4 ופריט 5.

אברהם מיכאלי: אנחנו עוברים לפסקה (2).

חוה ראובני: פרט 2, הנמצא בעבירות קנס, זה הפרט שמכריז על עבירות לפי תקנות התעבורה.

יצחק לוי: אלה הכרזות חדשות.

חוה ראובני: בפרט 2 – (א) אחרי מספר סידורי 4 יבוא: תקנה 9(ג) לתקנות התעבורה: "אדם יחזיק את התעודות כאמור בתקנה זו בכל עת במצב נקי וניתן לקריאת אדם".

חוה ראובני: מדובר על רישיון רכב, רישיון נהיגה ותעודת ביטוח חובה.

חוה ראובני: אנחנו חושבים שהעבירה הזאת, העבירה שאם התעודה קרועה, מלוכלכת, בלויה, שאי אפשר לקרוא מה כתוב בה זו עבירה שמצדיקה הזמנה לדין.

חוה ראובני: צריך להכריז עליה כעבירת קנס, אבל אנחנו חושבים שצריך קנס נמוך, כי זו עבירה טכנית לחלוטין.

אברהם מיכאלי: מה ההגדרה של "בכל עת במצב נקי וניתן לקריאה"?

רוני לוינגר: אנחנו, השוטרים, נתקלים בנהגים שמציגים לנו את רישיון הנהיגה, או רישיון הרכב, קרוע, בלוי, לא ניתן לקריאה, אי אפשר לזהות את הנהג.

רוני לוינגר: העבירה קיימת.

אברהם מיכאלי: אנחנו מכירים הרבה מאוד תעודות ממשלתיות שיוצאות, ביומיים הראשונים הן ניתנות לקריאה.

אברהם מיכאלי: בתעודות האלה, במשך הזמן, האותיות נמחקות.

אברהם מיכאלי: האם האזרח אשם בזה?

יצחק לוי: גם תעודות הביטוח וגם רישיון הרכב וגם רישיון הנהיגה הן תעודות סבירות, שלא נמחקות בקלות.

יצחק לוי: אדם צריך לשמור עליהן שהן יהיו קריאות.

יצחק לוי: אם לא, אין לזה ערך.

אברהם מיכאלי: יש הרבה פעמים תעודת ביטוח, היא יוצאת מחברת הביטוח, והכתב, או נדבק לניילון או משהו כזה, והוא נמחק.

אברהם מיכאלי: אם אתה שולף את התעודה החוצה, היא לא ניתנת לקריאה.

אברהם מיכאלי: זו בעצם הכרזה של תקנה חדשה.

אפרת רוזן: לא, העבירה כבר קיימת.

אברהם מיכאלי: העבירה קיימת, אבל מה היתה הפרשנות עד עכשיו לאותו סעיף?

ענבל רובינשטיין: הפרשנות אותו דבר.

ענבל רובינשטיין: אתה לא משנה את פרטי העבירה.

רוני לוינגר: עד עכשיו היו מזמינים אותו לבית המשפט.

חוה ראובני: אם התעודה התבלתה, מישהו כיבס אותה בטעות, הוא יכול לבקש עותק.

אברהם פריד: כשנוגעים בנקודה של הבנה או לא הבנה, תעודה שהתבלתה, הייתי מבקש מכם להעביר חוק, שיתבטל כל דוח שלא מבינים.

אברהם פריד: כותב שוטר, ולא מבינים.

אברהם פריד: אני לא מצליח לקרוא 50% מהדוחות שהשוטרים כותבים.

רוני לוינגר: זה לא המקום, יש לנו הנחיות פנימיות לגבי זה.

אברהם מיכאלי: נחוקק שכל דוח ייכתב במחשב.

יצחק גלנטי: זה לא בעיה להחזיק מחשב בניידת משטרה.

אברהם מיכאלי: יש היום פקחים שכותבים את זה במחשב.

חוה ראובני: דוחות החניה אחידים.

אברהם מיכאלי: אנחנו חוזרים להיגיון של התקנה.

אברהם מיכאלי: מצד אחד, בחוק כבר יש הוראה, שהיא בעצם מחייבת, ואנחנו שוב רוצים להוריד לברירת קנס.

חוה ראובני: לדרגה הכי נמוכה.

אברהם מיכאלי: רבותי חברי הכנסת, האם יש הסתייגות?

אברהם מיכאלי: אין.

יצחק גלנטי: האם אתם עשיתם סטטיסטיקה מבחינת אלה שנתפסים עם תעודות לא תקינות, או בכלל בלי תעודות?

יצחק גלנטי: האם בדקתם את הגילאים?

יצחק גלנטי: אם זה אצל הדור הצעיר, זה לא בלתי סביר.

רוני לוינגר: למיטב ידיעתי, אין לנו נתונים.

יצחק גלנטי: יש הבדל בין אם שכחתי את רישיון הנהיגה או שאני סתם דוהר על אופנוע של 1,000 CC ואומר: סליחה, שכחתי.

אברהם מיכאלי: 1(2)(ב).

חוה ראובני: "מספר סידורי 12 – יימחק".

חוה ראובני: אנחנו מבקשים לבטל הכרזה כעבירת קנס, תקנה 21(ג).

חוה ראובני: תקנה 21(ג) אומרת: "לא ינהג אדם רכב בקלות ראש או בלא זהירות, או ללא תשומת לב מספקת בהתחשב בכל הנסיבות ובין השאר בסוג הרכב, במטענו, בשיטת בלמיו ומצבם, באפשרות של עצירה נוחה ובטוחה והבחנה בתמרורים, באותות שוטרים בתנועת עוברי דרך ובכל עצם הנמצא על פני הדרך או סמוך לה ובמצב הדרך".

חוה ראובני: נהיגה בחוסר זהירות.

יצחק לוי: כשהולכים לקורס נהיגה מונעת, רק על התקנה הזאת יושבים ארבע שעות.

יצחק גלנטי: אני קצת המום מהדבר הזה.

יצחק גלנטי: אמורים מחר להפוך כל נהג למהנדס רכב.

יצחק גלנטי: אדם מקבל רישיון ב', ומותר לו לעלות על כל רכב שמוגדר כרישיון ב', האם לפני שהוא עולה לרכב, האם הוא צריך לבדוק את כלי הרכב, האם הברקסים שלו מתאימים?

חוה ראובני: לא מדברים על רכב לא תקין.

יצחק גלנטי: רכב תקין זה רכב שעבר טסט.

יפעת רווה: מדברים על הנהיגה.

אברהם מיכאלי: התקנה קיימת, ורוצים להפוך שיהיה הליך פלילי רגיל.

חוה ראובני: עבירות שכרוכות בשיקול דעת, התנהגות סבירה ומתאימה או לא מתאימה, זו עבירה שלא מתאימה לעבירת קנס, לכן אנחנו מבקשים להעמיד אדם לדין.

חוה ראובני: מצד אחד, זה מחמיר, מצד שני, זה מקל, כי בבית המשפט תהיה לו ההזדמנות לשכנע שההתנהגות שלו היתה סבירה.

חוה ראובני: יש שופט שישפוט ויחליט.

נסים זאב: האם יש כל כך הרבה זמן לבתי המשפט לעסוק בדברים האלה?

אברהם מיכאלי: להפך, באנו היום להוריד את הרף.

יצחק לוי: רבותי, מדובר בשיקול דעת, זה דבר נכון.

יצחק לוי: שוטר לא ייתן קנס על שיקול דעת.

יצחק לוי: השוטר יראה משהו קיצוני, הוא יזמין את האדם לדין, אם זה לא יהיה קיצוני, הוא לא יזמין אותו לדין.

נסים זאב: אדם מקבל רכב של חבר, נוהג בו.

אברהם מיכאלי: כשאתה מקבל ברירת קנס, אתה גם יכול ללכת לשופט.

נסים זאב: זה בזבוז של חצי יום ללכת לבית המשפט.

נסים זאב: אפשר לשכנע את השוטר ולהסתפק בקנס.

נסים זאב: במקרים שיש אפשרות לשוטר להחליט, הרבה פעמים הוא מתחשב, אחרי שהנהג מסביר לו ומשכנע אותו.

נסים זאב: השוטר אומר: אני לא אזמין אותך לבית המשפט, אני אתן לך קנס, תיזהר בפעם הבאה.

נסים זאב: יש שיקול דעת של שוטר.

אברהם מיכאלי: לא בתקנה כזאת.

יצחק לוי: אותו דבר לגבי הזמנה לדין.

יצחק לוי: מי שנותן לו את ההזמנה, זה השוטר.

יצחק לוי: זה אותו דבר.

נסים זאב: אני מציע להשאיר את זה איך שזה.

חוה ראובני: זו עבירה לא אובייקטיבית, זו עבירה של שיקול דעת.

יצחק לוי: אני חושב שאתם צודקים.

יצחק לוי: מצד אחד, על כל דבר שנתת לשוטר שיקול דעת, הוא יכול להגיד: 500 שקלים.

יצחק לוי: לך, תתווכח.

אברהם מיכאלי: אתה יכול לא לשלם, ללכת לשופט.

יצחק גלנטי: ברירת המשפט קיימת לנהג, כעת אתם רוצים לחייב אותו ללכת לבית המשפט.

יצחק לוי: זו החמרה והקלה.

יצחק לוי: השוטר ילך רק אם יראה משהו חריג בשיקול דעת, לא בכל דבר קטן.

יצחק לוי: היום, על כל דבר הוא יכול לתת לך קנס של 500 שקלים, ולזרוק אותך לבית המשפט להתווכח.

חוה ראובני: יש עבירות דומות שהן כן עבירות קנס.

חוה ראובני: אנחנו לא מבקשים לבטל למשל את ההכרזה על "כל עובר דרך חייב להתנהג באופן שלא יקפח זכותו של אדם להשתמש שימוש מלא בדרך" או "לא יפריע את התנועה ולא יעכבנה".

חוה ראובני: זאת אומרת, השוטר עדיין יכול להגיד, זה לא נהיגה בשיקול דעת, זה אחד משני אלה, וכן לתת ברירת משפט.

חוה ראובני: רק כשזה מגיע למצבים הקיצוניים, של נהיגה בחוסר זהירות, הוא נוסע בצד שמאל, הוא עושה סללום, שבית המשפט יחליט.

יצחק גלנטי: אנחנו נותנים פה חופש פעולה רחב מאוד.

אברהם מיכאלי: לא חופש פעולה, הולכים לבית המשפט.

יצחק לוי: בדיוק הפוך, אתה מצמצם את שיקול הדעת.

חוה ראובני: לא השוטר יהיה שופט, השופט יהיה שופט.

חוה ראובני: מתן דוח ברירת משפט זה השוטר או השופט – ראיתי מעשה עבירה, הנה העונש שלך.

אברהם מיכאלי: גם אז עדיין האזרח יכול ללכת לבית המשפט.

חוה ראובני: נכון, אבל נקודת המוצא היא קודם כול קנס.

נסים זאב: אני נגד הסעיף הזה.

נסים זאב: אני בעד להשאיר לשוטר את שיקול הדעת.

נסים זאב: שוטר יכול להבחין אם הנושא הוא חמור או משהו קל יותר.

נסים זאב: אי אפשר לכלול לו אותה עבירה, שמידת החומרה של העבריינות היא באותו משקל ובאותה מידה.

רוני לוינגר: אני אביא לוועדה דוגמה שהשוטרים משתמשים בתקנה הזאת.

רוני לוינגר: למשל, אנחנו רואים לפעמים בן אדם תוך, כדי נהיגה באיזה פקק מזדחל, מציץ בעיתון.

רוני לוינגר: יש פקק באיילון, הוא נוסע לאט-לאט, זאת מבחינתנו נהיגה בקלות ראש.

רוני לוינגר: במצבים כאלה משתמשים בתקנה הזאת.

רוני לוינגר: 500 שקלים זה משדר מסר שהעבירה קלה, היא עבירה של קנס.

רוני לוינגר: מה עוד, שזה יכול להיות מצב מסוכן, והדבר הזה הוא לא דבר שהשוטר יכול לקבוע באובייקטיביות.

אברהם מיכאלי: רבותי, שמענו את השיקולים, חברי הכנסת צריכים להכריע לפה או לפה.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא גורמים פה לאיזה נזק מבחינת ההתנהגות של האזרח, אלא מאלצים את האזרח להיות זהיר, כי זה מעבר לקנס, והוא יחשוש שיצטרך להגיע לבית המשפט.

אברהם מיכאלי: האם נכריז על זה כתקנה מסוג אחר או שנשאיר אותה באותה צורה?

יצחק גלנטי: להשאיר כפי שהיתה.

יצחק לוי: אני תומך בעמדת המשטרה ומשרד התחבורה.

נסים זאב: להשאיר כפי שהיתה.

אברהם מיכאלי: אנחנו תיקו.

יצחק לוי: תיקו זה לא עובר, ואז זה נשאר בדעתם, להשאיר את המצב כמו שהוא.

אברהם מיכאלי: נשאיר את המצב בסעיף הזה, ונשקול את זה בהמשך.

אברהם מיכאלי: נמשיך הלאה.

חוה ראובני: אנחנו עוברים לעבירה ששייכת רק לקנסות.

חוה ראובני: השאלה, אם אתה רוצה שנקרא את זה בכל זאת או נדלג להכרזות?

ענבל רובינשטיין: על תקנת משנה (ג) ועדת הכלכלה אחראית.

חוה ראובני: אני מדלגת לתקנת משנה (ז).

חוה ראובני: (ז) אחרי מספר סידור 50 יבוא: זו תקנה חדשה - הקלנועיות.

אברהם מיכאלי: מה זה קלנועית?

חוה ראובני: בפברואר התפרסמו תקנות חדשות שמסדירות את השימוש בקלנועית.

חוה ראובני: אלה כלי הרכב החשמליים.

יצחק גלנטי: זה רכב שמיועד לגמלאים.

אפרת רוזן: לא ינהג אדם בכביש, אלא לשם חצייתו.

חוה ראובני: הכלל הוא שקלנועית נוסעת על המדרכה, היא לא נוסעת בכביש.

אברהם מיכאלי: אני לא מכיר את ההגדרה של קלנועית.

אברהם מיכאלי: האם זה דו-גלגלי?

אברהם מיכאלי: תלת-גלגלי?

אברהם מיכאלי: יש היום גם חד-גלגלי.

חוה ראובני: כאן אנחנו מדברים על רכב עם שלושה או ארבעה גלגלים, המונע באמצעות מנוע חשמלי ברוחב של לא יותר ממטר, לנוסע או לשניים.

חוה ראובני: זה התחיל בקיבוצים, עבר לערים, פטור מרישיון רכב, פטור מרישיון נהיגה, פטור מביטוח חובה, והוא אמור לנסוע על המדרכה, אלא בנסיבות שהתקנה מגדירה שמותר לנסוע בכביש, למשל, אם אין מדרכה, אם לא ניתן לנסוע על המדרכה מפאת מידותיה, מצבה או מכשולים, אם אין הגבהות לעלות ולרדת ממנה – בנסיבות האלה מותר לנסוע בכביש.

רוני לוינגר: המהירות שלה מוגבלת.

חוה ראובני: אנחנו מציעים להכריז על נסיעה בקלנועית בכביש, שלא בנסיבות האלה, כעל עבירת קנס בדרגת קנס ב', 250 שקלים.

אברהם מיכאלי: מצד שני, כל מי שנוהג בזה אלה המסכנים והנדכאים.

יצחק לוי: לא משנה, אבל הוא מסתכן.

אברהם מיכאלי: נעשה פה איזון שמצד אחד זה רכב שהוא הכרח, זה לא רכב כיף.

אברהם מיכאלי: מי שנוסע על זה אלה נכים, אנשים מבוגרים.

אברהם מיכאלי: אם הם טעו בשיקול הדעת וירדו לכביש, נכון שהם מסכנים גם את עצמם וגם את התנועה.

אברהם מיכאלי: מצד שני, השאלה איזה גובה קנס נטיל עליהם.

דורית ואג: 250 שקלים.

אברהם מיכאלי: 250 שקלים זה רבע פנסיה.

יצחק גלנטי: אלה שמשתמשים בכלים האלה הם מקרים קיצוניים.

חוה ראובני: המשטרה יכולה לספר לנו מה קורה כאשר הדברים האלה על הכביש.

חוה ראובני: קלנועית על כביש גהה נוסעת לה בנחת, 12 קמ"ש.

רוני לוינגר: היא לא מסכנת רק את עצמה, היא מסכנת את שאר משתמשי הדרך.

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת גלנטי, נתקלתי אישית הרבה פעמים בכך שהם לא רק מהווים סכנה לעצמם, הם מהווים סכנה לכל השיירה בכביש.

יצחק גלנטי: אני מסכים עם זה.

נסים זאב: אולי נחלק בין עורקים מרכזיים לאחרים.

יצחק לוי: זה חוק או תקנה?

יצחק לוי: יש סעיף קלנועית בחוק?

יפעת רווה: לא, בתקנות התעבורה.

יפעת רווה: הסעיף אומר כך: "39י.

יפעת רווה: נהיגת קלנועית – (א) לא ינהג אדם בקלנועית אלא לאחר שמלאו לו שש עשרה שנים או שהוא נכה.

יפעת רווה: (ב) לא ינהג אדם בקלנועית אלא אם כן מצבו הגופני והנפשי מאפשר לו להפעילה בבטחה.

יפעת רווה: (ג) לא ינהג אדם בקלנועית אלא אם כן הוא בקיא בהפעלתה".

יפעת רווה: "39יא.

יפעת רווה: תנועת הקלנועית – (א) לא ינהג אדם בקלנועית בכביש אלא לשם חצייתו.

יפעת רווה: (ב) על אף האמור בתקנת משנה (א), מותר לנהוג בקלנועית בכביש שהוא בתחומי מושב או קיבוץ, או אם התקיים אחד מאלה: (1) אין לצד הכביש מדרכה; (2) לא ניתן לנסוע על המדרכה מפאת מידותיה, מצבה או מכשולים המצויים עליה; (3) לא ניתן, בנסיעה בקלנועית, לעלות על המדרכה או לרדת ממנה.

יפעת רווה: (ג) לא ינהג אדם בקלנועית במהירות העולה על 12 קילומטר לשעה.

יפעת רווה: (ד) בתקנה זו - נהיגה לרבות דחיפת הקלנועית".

יצחק לוי: אני מבין לפי התקנה הזאת שאדם עם הקלנועית יכול לנסוע מירושלים לתל-אביב, כי אין מדרכה, והכול בסדר.

חוה ראובני: בדרך מהירה, בהגדרה, אסור פחות מ-50 קמ"ש, לכן בכביש ירושלים – תל-אביב אי אפשר, אבל בהחלט אפשר לנסוע בכביש בגין אפשר לנסוע, אין שם מדרכה.

יצחק גלנטי: רבותי, עד כמה שהבנתי לא צריך להוציא רישיון נהיגה על הרכב הזה.

יצחק גלנטי: מכאן שכל אדם, גם מי שבריא וגם מי שאיננו בריא, יכול לעלות על הרכב הזה ולנסוע.

יצחק גלנטי: אבל מי באמת משתמש בכלים האלה?

דורית ואג: נכים וזקנים.

יצחק גלנטי: ברוב המקרים אלה אנשים שאין ידם משגת כלי רכב יותר רציני, כי מי שיכול להרשות לעצמו, נוסע ברכב, עם נהג לו.

יצחק גלנטי: במקרים האלה מדובר על אנשים פגועים, גם פיזית, ולא פעם גם נפשית.

יצחק גלנטי: לא פעם אנשים כאלה נמצאים על הדרך ולא על המדרכה, הבן אדם כולו מעוות, אני לא יכול להגיד אם הראש שלו עובד, אבל הוא צריך לנוע, זה הרגליים שלו.

יצחק גלנטי: האם אנחנו באים להטיל על אדם כזה קנס, שברוב המקרים הוא שליש של ההכנסה שלו?

יצחק גלנטי: אחת משתיים, או שאתה אומר שצריך להעביר אותו טסט, וזה לא מתקבל על הדעת, או שאתה אומר שצריך להביא לידיעתו מהם התנאים שעל פיהם הוא רשאי ויכול לנהוג, ואני לא יודע אם זה נעשה.

רוני לוינגר: זה כתוב בתקנה.

יצחק גלנטי: מעבר לזה, גם אם הוא עבר איזה עבירה, וזה לא בסדר, גובה כזה של קנס?

אברהם מיכאלי: נחזור למהות הדיון היום.

אברהם מיכאלי: כאן רוצים להקל על אחד כזה, מצד אחד שלא יריצו אותו לבית המשפט כל יום; יחד עם זה, ה"נהגים" שיושבים על הקלנועיות מסכנים את הציבור, שמענו גם מהמשטרה את הדוגמאות, וגם רואים את זה בחיי היום-יום.

אברהם מיכאלי: הם נוהגים בכביש בצורה לא זהירה, ואז צריך, או להריץ אותם כל יום לבית המשפט או לתת להם ברירת קנס.

יצחק גלנטי: אני מסכים איתך, אבל לא ברירת קנס כזאת.

אברהם מיכאלי: השאלה בסוף, לו אם הוא לא בסדר, האם צריך להוריד לו מהפנסיה?

נסים זאב: אפשר להעמיד את הקנס על 100 שקלים.

חוה ראובני: 100 שקלים זה קנס שאנחנו נותנים לעבירות טכניות של מהות.

יצחק גלנטי: אתם מדברים על 100 שקלים קנס לעבירה טכנית לנהג ברכב.

יצחק גלנטי: כאן אני מדבר על עבירה על קלנועית.

נסים זאב: מי שעובר במעבר חציה ברמזור אדום, כמה הקנס?

נסים זאב: 100 שקלים.

חוה ראובני: הולכי רגל, אנחנו לא נותנים להם קנסות מעל 100 שקלים.

אברהם מיכאלי: רוח הדברים שצריכה להיות היא כזאת: נכון שאנחנו לא דנים בגובה הקנס; עם זאת, כמו שעשינו בתקנה קודמת, אנחנו יכולים להיכנס, בהמלצה שלנו כלפי ועדת הכלכלה וכלפי השר, שאנחנו רוצים להתחשב באותה אוכלוסייה בעייתית, שבשבילם גם 100 שקלים זה המון.

אברהם מיכאלי: הם יירתעו גם אם ברירת הקנס תהיה 100 שקלים.

נסים זאב: גם אני מציע 100 שקלים.

אברהם מיכאלי: תחשבו על זה עוד פעם, אל תסתכלו עליהם כעבריינים רגילים.

נסים זאב: המטרה בקנס היא חינוך.

נסים זאב: פעם אחת שהוא יקבל קנס של 100 שקלים, הוא לא יעשה עוד פעם עבירה.

נסים זאב: אני בטוח שלא.

אברהם מיכאלי: זאת אוכלוסייה שתירתע גם ב-100 שקלים.

אברהם מיכאלי: לנו היום אין סמכות פה לקבוע את גובה הקנס, אנחנו נחליט שאנחנו נאשר את זה, בתנאי שהקנס יהיה המינימום.

אברהם מיכאלי: מכיוון שמדובר פה באוכלוסייה מיוחדת, וגם מינימום קנס ירתיע אותם, כי אלה לא עבריינים רגילים, וההמלצה שלנו תהיה שההכרזה תהיה בכפוף למינימום.

חוה ראובני: אתם מאשרים, בתנאי שאנחנו מתחייבים להגיש את זה על 100 שקלים.

אברהם מיכאלי: נכון.

רוני לוינגר: אני מתנגד.

רוני לוינגר: נעשה הזמנה לבית המשפט, נטרטר את הקשיש לבית המשפט, ורוב הסיכויים שהוא יקבל עונש יותר חמור.

יצחק גלנטי: אתה יכול להתנגד, השאלה אם לא נעכב את הטרטור הזה בכנסת.

רוני לוינגר: אדוני, אתה לא יכול לעכב.

רוני לוינגר: העבירה קיימת.

נסים זאב: אני בעד 100 שקלים פלוס הזמנה לבית המשפט.

אברהם מיכאלי: זה תמיד קיים.

נסים זאב: כיוון שהנכבד פה אומר שהם יעמדו על זה שילכו לבית משפט, שיעשו את זה, אין בעיה, אבל הקנס יהיה 100 שקלים.

אברהם מיכאלי: נהפוך לחובת דיון פלוס קנס?

אברהם מיכאלי: זה לא הגיוני.

רוני לוינגר: אין קטגוריה כזאת.

אפרת רוזן: חבר הכנסת זאב, העבירה קיימת היום בחוק, היום חייבים להגיע לבית המשפט.

אפרת רוזן: מה שכרגע משרדי הממשלה אומרים, או ברירת קנס בגובה של 250 שקלים או שמטרטרים לבית המשפט.

יצחק גלנטי: תסלחו לי, זאת ממש כפייה.

יצחק גלנטי: באים ואומרים: או שאתם מקבלים מה שאנחנו אומרים מבחינת גובה הקנס, או שתהיה הזמנה לבית המשפט.

אברהם מיכאלי: אנחנו בוועדה יכולים להחליט מה שאנחנו רוצים.

אברהם מיכאלי: אנחנו מחליטים הכרזה בכפוף ל-100 שקלים.

אברהם מיכאלי: מותר למשטרה להביע את עמדתה, אבל אנחנו לא חיים מהמשטרה.

אברהם מיכאלי: נמשיך הלאה.

חוה ראובני: אני עוברת לתקנת משנה (ח): "מספר סידורי 86 – יימחק".

חוה ראובני: זו תקנה 62(א) לתקנות.

חוה ראובני: "לא ישמיע אדם ברכב מנועי אות אזהרה בסירנה או בכל כלי או אמצעי אחר ולא יפיץ אור מהבהב צבעוני, אלא אם תקנות אלו מורות אחרת או אם ניתן לו היתר לכך מאת רשות הרישוי".

חוה ראובני: אנחנו מדברים על סירנות וצ'קלקות פירטיות.

חוה ראובני: אנחנו רוצים להזמין לדין.

חוה ראובני: היום זו עבירת קנס בדרגה ד', 750 שקלים.

אברהם פריד: זה עדיין לא מספיק.

חוה ראובני: זו התחזות לרכב ביטחון, מה שגורם לציבור לפנות לו את הדרך בלי שום הצדקה ובלי שום עילה.

נסים זאב: מסכים.

יצחק גלנטי: אני רוצה לדעת מה אומרת הסטטיסטיקה.

דורית ואג: אני יכולה לספר לך איך כמעט נהרגתי לפני שבועיים עם צ'קלקה שמישהו הוציא בכביש ירושלים תל-אביב.

יצחק גלנטי: בעיקרון אני בעד.

יצחק גלנטי: אני מבקש לדעת כמה מקרים יש בשנה.

רוני לוינגר: יש תופעה של נהגים צעירים.

אברהם מיכאלי: חבר'ה של יום שישי בלילה.

רוני לוינגר: זה מבלבל, זה מפריע וזה מסוכן.

אברהם מיכאלי: חבר הכנסת גלנטי, אנחנו עושים טוב לציבור.

יצחק גלנטי: אני לא חולק בנושא הזה.

אפרת רוזן: תקנת משנה (ט), מדובר על שינוי קנס.

אפרת רוזן: תקנת משנה (י), שוב, שינוי קנס.

חוה ראובני: אני מדלגת לתקנת משנה (יז).

חוה ראובני: זו תקנה חדשה.

חוה ראובני: תקנה 119(א).

חוה ראובני: ועדת הכלכלה בכנסת אישרה לפני כחצי שנה תקנה האוסרת הרכבת נוסע על אופנוע.

אפרת רוזן: תקנה 119(א) "לא ינהג אדם אופנוע או תלת-אופנוע אלא כשהוא יושב על מושב הקבוע באופנוע והמיועד לנוהג בו".

חוה ראובני: לא, זה הנוסע במושב האחורי מדבר על תומכי רגליים.

חוה ראובני: אני מצטערת, זה עוד לא נכנס לי לעדכון.

אפרת רוזן: על איזה פריט אנחנו מדברים?

חוה ראובני: אנחנו מדברים על תקנה 119(ב)(1).

אפרת רוזן: "(ב1) לא ירכב אדם על אופנוע אלא אם כן רגליו מונחות על תומכי הרגליים המיועדים לנוסע באופנוע, ולא ירשה נוהג האופנוע לאחר לרכב עליו, אלא אם כן רגליו מונחות כאמור.

אפרת רוזן: "

אברהם מיכאלי: סליחה, במספר סידורי 150 לא דנים?

חוה ראובני: זה בלבול הנוסחים שדיברתי עליו.

חוה ראובני: אנחנו במספר סידורי 175.

אברהם מיכאלי: על תקנת משנה (יז) לא מכריזים.

חוה ראובני: זה לא שייך להכרזות.

אברהם מיכאלי: עוברים לתקנת משנה (יח).

חוה ראובני: "(ב1) לא ירכב אדם על אופנוע אלא אם כן רגליו מונחות על תומכי הרגליים המיועדים לנוסע באופנוע, ולא ירשה נוהג האופנוע לאחר לרכב עליו, אלא אם כן רגליו מונחות כאמור.

חוה ראובני: " אלה תקנות שאושרו לפני כחצי שנה בוועדת הכלכלה, שמשמעותן, שאי אפשר להרכיב ילד בן שלוש על אופנוע כשהרגליים שלו מתנדנדות באוויר.

חוה ראובני: באופנועים שיש להם מושב לנוסע, יש גם תומכי רגליים.

חוה ראובני: מי שהרגלים שלו לא מגיעות לתומכי הרגליים, שלא ירכב על אופנוע, ושאף אחד לא ירכיב אותו.

יצחק גלנטי: יש מגבלת גיל לנוסע?

חוה ראובני: אין.

יצחק גלנטי: התנאי הוא בעצם שיהיו לו תומכות רגליים, אבל לא בהכרח של היצרן, הוא יכול להתקין תומכות רגליים חיצוניות.

רוני לוינגר: תיאורטית, אדוני צודק.

חוה ראובני: אנחנו מבקשים להכריז על הפרה של העבירה הזאת כעבירת קנס.

רוני לוינגר: זאת עבירה חדשה.

רוני לוינגר: כל עוד היא לא הוכרזה בצו עבירות הקנס, הסטטוס שלה הוא מסוג הזמנה לדין.

רוני לוינגר: אנחנו לא חושבים שכדאי לטרטר את המערכת בבית המשפט.

אברהם מיכאלי: מה הקנס המוצע?

חוה ראובני: 500 שקלים.

חוה ראובני: זה מסכן בעיקר ילדים קטנים, שאין להם היכולת להחליט על עצמם.

אברהם מיכאלי: מקובל, זה בטיחות.

אברהם מיכאלי: צריך להחמיר.

אברהם מיכאלי: מה זה תקנת משנה (יט)?

אפרת רוזן: יש פה בלבול במספרים.

אפרת רוזן: אני מציעה שנלך לפי המהות.

אפרת רוזן: עכשיו אנחנו עוברים למחיקת מספר סידורי 218, זו תקנת משנה (כא).

חוה ראובני: זה שעות נהיגה ומנוחה.

חוה ראובני: אנחנו מבקשים לבטל את ההכרזה כעבירת קנס, כך שזה יהיה הזמנה לדין.

רוני לוינגר: תקנה 168 היא תקנה מורכבת, שבמקביל נדונה בוועדת הכלכלה.

רוני לוינגר: התקנה הזאת קובעת איסור על נהג משאית או אוטובוס לנהוג מעבר לשעות נהיגה המוגדרות בתקנה.

רוני לוינגר: נתקלנו בנהגי אוטובוסים ונהגי משאיות, שנוהגים 20, 30 ולו 40 שעות רצוף.

רוני לוינגר: כדי שנוכל להשבית כלי רכב על העבירה הזאת, היא חייבת להיות עבירה מסוג הזמנה לדין.

רוני לוינגר: ביקשנו להוציא את התקנה הזאת מצו עבירות הקנס, ולהכריז עליה, בגלל חומרתה והסיכון הגלום בה, כעבירה מסוג הזמנה לדין.

אברהם פריד: האם נהגי מוניות כלולים שם?

אברהם מיכאלי: כן, זה רכב ציבורי.

חוה ראובני: זה רכב מסחרי.

רוני לוינגר: מה שמשקלו הכולל עולה על 6,000.

אברהם פריד: איפה נהג המונית פה?

חוה ראובני: רכב ציבורי מיועד להובלת נוסעים בשכר, מונית היא ללא ספק רכב ציבורי, והתקנה הזאת חלה עליה.

חוה ראובני: בפועל לא אוכפים נגד מוניות, כי למוניות אין טכוגרף ואין רישום של שעות הנהיגה, אז קשה לדעת.

אברהם פריד: מיד אחרי זה יהיה טכוגרף, אני מכיר את התהליך.

חוה ראובני: גם לנהגי מוניות אסור לנהוג 24 שעות רצוף.

אברהם מיכאלי: רבותי, נסכים לבטל את ברירת הקנס, ושיעבור כחובה לדיון.

אפרת רוזן: אנחנו עוברים ל"סעיף סידורי 304 – יימחק".

חוה ראובני: מספר סידורי 304 זו תקנה 304.

חוה ראובני: זה מה שהחלפנו בפקודה.

חוה ראובני: זו הפעלת מונית ללא רשיון.

אברהם פריד: מה זה הופך להיות?

יפעת רווה: התקנה עברה לחוק.

אברהם מיכאלי: 304 יימחק, וחוזרים לחוק.

אפרת רוזן: אני מבקשת לציין לפרוטוקול, שיש תיקונים של טעויות סופר בפריטים (ג) ו-(ד) לפרט 3, שנתקן בשלב מאוחר יותר.

אברהם מיכאלי: אנחנו לא אוהבים לאשר בלי תיקונים סופיים.

אפרת רוזן: מדובר על תיקוני סופר, הם יעבירו לי, ואני אבדוק את זה.

אברהם מיכאלי: חברי חברי הכנסת, נאשר את הצו, בכפוף לתיקונים שהיועצת המשפטית שלנו תעקוב אחריהם.

אברהם מיכאלי: מבחינתנו הצו מוכרז.

אברהם מיכאלי: מי בעד?

אברהם מיכאלי: כולנו בעד.

דורית ואג: פה אחד.

דורית ואג: הצבעה אושר פה אחד צו התעבורה (עבירות קנס) (תיקון), התשס"ו-2006, בכפוף לתיקונים.

אברהם מיכאלי: תודה רבה, הישיבה סגורה.