ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 87, 2006-10-30 10:30

משה כחלון: בוקר טוב, אני מתכבד לפתוח את הישיבה.

משה כחלון: ב-1 ביולי 2006 היו בישראל 23 אלף עובדים זרים בענף החקלאות, 22 אלף מהם חוקיים ואלף לא חוקיים.

משה כחלון: אנו רואים גם מהנתונים שאחת הבעיות הקשות של ענף החקלאות, וחבל שהמנכ"לית לא פה, היא שאין תכנון לטווח ארוך של מכסות לעובדים זרים.

משה כחלון: תמיד יש תכנון לשנה, וזה מקשה מאוד, לטעמי.

משה כחלון: אנו גם לא רואים עידוד של הממשלה להחליף את העובדים הזרים בישראלים, לא רואים תוכניות ותמריצים של הממשלה.

משה כחלון: כפי שזה נראה, בלי התערבות משמעותית מהממשלה, המצוקה הזאת תמשיך לשהות במחוזותיכם.

משה כחלון: אתן את הבמה לשני המציעים.

משה כחלון: ניתן לחבר הכנסת אילטוב להתחיל, כי הוא הצטרף להצעה שלך.

יורם מרציאנו: הוא לא המציע, אך ניתן לו את הכבוד.

רוברט אילטוב: נפגשתי עם נציגי החקלאים שזעקו, וטענותיהם היו שהמאבק, שהממשלה רוצה שהמובטלים יעבדו בחקלאות, זה פוגע להם בפרנסתם, האנשים לא רוצים ללכת לעבוד בחקלאות, ולכן יש בעיה של קווטות לעובדים זרים.

רוברט אילטוב: לכן הם טוענים שיורד להם נפח הייצור והייצוא, ולכן אלה שנותנים שירות שהוא נותן שירותים לענף, לאו דווקא שירות ישיר, אבל מלגזנים, נהגים וכו', שיכולים להתווסף כתקנים וכוח אדם נוסף ולפתח את הנושא, גם זה פוגע.

רוברט אילטוב: לכן ביקשתי להעלות פה את הנושאים, כי לא היה הצד הממשלתי, וחשוב שנשמע אותם פה, בוועדת הכלכלה.

משה כחלון: חבר הכנסת מרציאנו, תיקנו אותי וכתבו לי שאילטוב פנה ב-5 ביולי ומרציאנו ב-12 ביולי.

יורם מרציאנו: אני שמח מאוד על עצם קיום הדיון הזה היום.

יורם מרציאנו: אחת מאבני היסוד של מדינת ישראל היא החקלאות, ולצערי, בשנים האחרונות יש משבר עמוק בענף החקלאות כתוצאה ממדיניות שגויה, בעיקר של האוצר, שמישהו פה החליט שצריך לחסל את רמת האבטלה במדינת ישראל, ואני תומך בזה.

יורם מרציאנו: אסור שתהיה אבטלה וצריך שיהיו ידיים עובדות בקרב הציבור הישראלי, אבל אנו לא רואים את המתנדבים שהולכים לערבה ולצפון והולכים לקטוף את פרי ההדר, ולכן מי שנפגע הוא החקלאי.

יורם מרציאנו: יש לזכור שאחד הדברים שמהם מדינת ישראל מתקיימת הוא ענף החקלאות.

יורם מרציאנו: אנו מייצאים 1.1 מיליארד דולר בשנה.

יורם מרציאנו: אם היינו מגדילים את כמות העובדים הזרים, היינו מכפילים אולי את כמות הייצוא.

יורם מרציאנו: הממשלה אישרה 26 אלף עובדים.

יורם מרציאנו: בפועל רק לפני חודשיים-שלושה אנו מתקרבים אולי למספר הזה, ועדיין אנו לא סביב המספרים האלה וחסרים אלף או 1,500 עובדים לטובת החקלאות.

יורם מרציאנו: אנו יודעים על מספר של כ-25 אלף עובדים.

יורם מרציאנו: אנו לא עומדים במכסה שהקצתה הממשלה, ובכלל על-פי הנתונים שיש בידי החקלאים אנו מדברים על מצב שבו אנו צריכים 42 אלף עובדים ולא 26 אלף עובדים, אבל יש לנו שר חקלאות שמכיר את העניין, פעיל בנושא, והגיע להסדר.

יורם מרציאנו: עלינו כחברי הכנסת לסייע לאותו שר חקלאות שמאוד רוצה בהצלחת החקלאים, ולא מצליח להגיע עם האוצר למספרים שכולם היו רוצים, ואני חושב שגם בדיון שקיימנו במליאת הכנסת כל חברי הכנסת שהשתתפו בדיון היו תמימי דעים לגבי הנושא ולגבי המצוקה הקשה ולגבי המספרים שלא מגיעים למה שהיינו רוצים, לכן ביקשתי להעביר את זה לדיון בוועדת הכלכלה.

יורם מרציאנו: אני יודע שלפני כשלושה חודשים התקיים דיון בוועדת הכספים, ולכן החליט האוצר להעביר עוד 4,000 או 3,000 עובדים, אם איני טועה- -

אפרים כהן: להשלים את המכסה שאישרה הממשלה.

יורם מרציאנו: אני גם יודע שקמה ועדה בין-משרדית של גבי מימון, של מפקד משטרת ההגירה, של עו"ד מוסקוביץ, שהיתה אמורה לתת תשובות בעניין הזה.

יורם מרציאנו: היום זה מונח לפתחה של ועדת הכלכלה, והיא חייבת לתת פתרון, כי אנו נמצאים כמעט בקטסטרופה מהבחינה הזאת.

יורם מרציאנו: יש פה חבר הכנסת וקנין, שבא מהצפון.

יורם מרציאנו: אנו אחרי מלחמה בצפון, אנו יודעים מה קורה במושבי הצפון, אנו יודעים איזו עזיבה היתה שם של עובדים שברחו כתוצאה ממה שהיה שם.

יורם מרציאנו: אם לא נשקם את הצפון, ולא רק בדיבורים, ולא נעבה את הדרום ולא נעבה את המרכז, נמצא את עצמנו בשנה הבאה במצב קטסטרופלי מבחינת החקלאות.

יורם מרציאנו: לכן אני קורא היום מפה שוועדת הכלכלה תאמץ הצעה לקרוא להוסיף תוספת מיידית של עוד 5,000 עובדים זרים לענף החקלאות מעבר למכסה שהחליטה הממשלה, ואני יודע ששר החקלאות תומך בזה.

יורם מרציאנו: הבעיה היא פקידי האוצר שהחליטו להוריד את רף האבטלה.

יורם מרציאנו: אם אדע שעובדים במדינת ישראל רוצים לעבוד בחקלאות, אהיה יותר משמח.

יורם מרציאנו: היות שלא זה המצב, מוטלת עלינו האחריות בעניין זה ואני קורא לממש מהר את 5,000 העובדים שחסרים לחקלאות כיום.

דוד טל: בבסיס ההצעה של האוצר בזמנו, שהם גרמו לכך שכל מי שמעסיק עובדים זרים צריך לשלם אגרה, היה הנושא שרצו להשוות את שכר העובדים הזרים לשכר שמשולם לעובדים הישראלים.

דוד טל: ייתכן מאוד שבענפים מסוימים כמו בנייה – לא בדקתי עד תום - זה העלה את השכר בענף הבנייה, למשל, אבל בענף החקלאות כנראה שאנו אשמים, לא חינכנו דור של אנשים שיעבדו בחקלאות, וקשה מאוד לראות ישראלים שיעבדו בחקלאות.

דוד טל: לכן נוצר מצב אבסורדי, שחקלאים משקיעים המון כסף במטעים ובכל מיני חממות, ואתה רואה שפעמים רבות הפרי נופל, אתה יכול לראות את זה בכל מיני מקומות כמו מעלה החמישה, למשל.

דוד טל: היום התפוקה של תאילנדים, למשל, הגם שמשלמים להם חצי ממה שמשלמים לישראלים, היא עדיין פי שניים מאשר של הישראלים, כך שבסך הכל הם עולים עדיין רבע, והחקלאים צריכים את זה גם לייצוא, שזה מטבע קשה, וגם האנשים האלה הקימו משק בישראל, והם צריכים לקטוף את הפירות, תרתי משמע, ואנו מונעים את זה מהם.

דוד טל: בגזרה הצרה הזאת של החקלאים צריך לאפשר להם את כוח האדם הדרוש כדי שלא ייווצר מצב שפירות יקמלו על העץ.

יצחק וקנין: אני מדבר כחקלאי כרגע.

יצחק וקנין: יש פה טעות, שאם נלך על-פי הקו הזה, נחטיא את המטרה.

יצחק וקנין: אני לא חושב שזה דור שלא רוצה לעבוד בחקלאות.

יצחק וקנין: אני זוכר את עצמי בשנים שהיה לנו עשרה דונם מטע, יכולנו להתגבר עליו כך שלקחנו עובד אחד לכמה שעות ומסיימים את הקטיף.

יצחק וקנין: היום אם אני לוקח את סדר גודל החקלאים שהיו לפני 20 ו-30 שנה, אנו יורדים אפילו לא לרבע מכמות החקלאים, כלומר מה שיש היום, שיש חקלאי שיש לו 200 דונם חממות ו-30 דונם חממות, זה לא מה שהיה פעם, ואין בררה במסגרת כזאת לטפל בכל המערכת החקלאית אלא רק על-ידי עובדים זרים.

יצחק וקנין: כשהיו לי עשרה דונם, יכולתי להתגבר עליהם עם המשפחה שלי בלי בעיות בתקופת העונה שהיא קריטית.

יצחק וקנין: היום הפתרון היחיד לעבודה בחקלאות הם העובדים התאילנדים, וזה גם הוכחה שהתאילנדים הם יותר מכל העובדים הזרים שיש.

יצחק וקנין: בשנים האחרונות ענף החקלאות קיבל תשומת לב מרבית.

יצחק וקנין: אם כל הענפים קוצצו, הענף הזה לא קוצץ, אך לצערנו הרב, האוצר הולך על-פי כיוון מסוים, ואני שותף לדיונים, והדיונים מראים כיוון אחד – מה שפחות עובדים זרים במדינת ישראל.

יצחק וקנין: בנושא החקלאות זה יכול להפיל את כל הענף הזה ולהביא אותנו למצב שלא מה שאנו רואים היום בשווקים, שאנו נכנסים לשוק הכרמל, לכל סופר, ורואים את כל התוצרת החקלאית, שזה מעשה ידיהם של החקלאים.

יצחק וקנין: המדינה שלנו נתברכה בדבר הזה.

יצחק וקנין: אם אנו, חלילה וחס, לא ניקח את הדברים הללו לתשומת לבנו, זה עלול להביא אותנו למצב בלתי-הפיך, שחקלאים מסוימים ירימו ידיים ויפסיקו לגדל, ופחות משליש מהחקלאים מעבדים את האדמות, והתוצאה היא של אין ידיים עובדות, ואין במה להחליף.

יצחק וקנין: הפלסטינים – ניסינו את זה.

יצחק וקנין: הניסיון מוכיח שהעובדים הזרים זה הדבר הטוב ביותר בחקלאות.

יצחק וקנין: המגמה צריכה להיות שיגדילו את המכסה.

יצחק וקנין: הלוואי שנגיע ל-26 אלף, קודם כל.

יצחק וקנין: גם היום אנו לא מגיעים ל-26 אלף.

יצחק וקנין: המכסה הזאת היא לא בשנה האחרונה, כבר לפני ארבע שנים מאושרת, המכסה של 26 אלף, ואיני זוכר מתי הגענו ל-26 אלף.

יצחק וקנין: גם עכשיו, בחודשים האחרונים, לאחר לחץ שלנו, ואחרי שניהלנו מאבקים, אני אישית, ויכוחים קשים מאוד עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה, ואמרתי לו שכל המערכת הזאת מתמוטטת, לא יעלה על הדעת שאנו עומדים על 22 אלף עובדים, כאשר יש עוד 4,000 במכסה שאינכם נותנים לנו להביא אותם.

יצחק וקנין: יש בעיה בדבר הזה.

יצחק וקנין: המגמה היא שאנו מגיעים היום לקרוב ל-25 אלף עובדים, איני יודע את המספר המדויק, אך הענף הזה, אם יש לנו משהו להתפאר בו במדינת ישראל, זה ענף החקלאות.

יצחק וקנין: אין עוד מדינה שמייצרת כך, וזה בזכות אנשים חרוצים שעובדים.

יצחק וקנין: כוח העבודה התאילנדי מוכיח את עצמו.

יצחק וקנין: אני מצטרף לבקשה של חבר הכנסת מרציאנו, אבל לא ל-40 אלף.

יצחק וקנין: בואו נדבר על מספרים ריאליים.

יורם מרציאנו: לא על זה דיברתי.

משה כחלון: חבר הכנסת מרציאנו הציע שהוועדה תקבל החלטה לצאת בקריאה למשרד האוצר, למשרד ראש הממשלה לתגבר בעוד 5,000 מכסות.

יצחק וקנין: לא צריך לנקוב פה במספר, לטעמי.

יצחק וקנין: יש פה מנכ"ל משרד החקלאות.

יצחק וקנין: הבקשות מונחות בפניהם.

יורם מרציאנו: המספר של 5,000 - לא חלמתי עליו בלילה.

יצחק וקנין: אולי אתה צודק.

יצחק וקנין: כדאי לנו לתת את הכיוון, ולתת לאנשי המשרדים לעשות את עבודתם.

יצחק וקנין: בכל אופן, אני תומך.

אבשלום וילן: הנושא הזה מידיין כמה שנים.

אבשלום וילן: היו שלושה דיונים בוועדת הכספים בקיץ האחרון והיו סיכומים.

אבשלום וילן: הפער בין ה-22 אלף ל-26, שעוד לא אישרה הממשלה, מקורו בוויכוחים עם משרדי הממשלה לגבי איך סופרים.

אבשלום וילן: השורה התחתונה היא שבמקום שבמשקים החקלאיים יהיו 26 אלף עובדים, יש 23 אלף.

אבשלום וילן: חבר הכנסת ליצמן קיים מעקבים ודיונים, נשמע מהם את המספרים.

אבשלום וילן: מבחינת מדיניות מקרו-כלכלית, צודקת הממשלה, שהיא רוצה להוריד למינימום את כמות העובדים הזרים, כי הלחץ של כמות העובדים הזרים בארץ מוריד את השכר, כולל תשלומים מתחת לשכר המינימום, ומעלה את אחוז האבטלה, בעיקר בקרב אנשים חסרי-השכלה.

אבשלום וילן: הבעיה היא שבחקלאות הישראלית, שאם מדברים על כ-200 אלף עובדים זרים, אנו מדברים על חקלאות בסדר גודל של 12%.

אבשלום וילן: יחסית לשאר הענפים אין פה תחלופה.

אבשלום וילן: את רוב העבודות האלה עבדו בעבר הפלסטינים, מאז ששת הימים.

אבשלום וילן: מי שמציע להתחלף עם עובדים ישראליים הוא מציע לעשות שינוי מבני של החקלאות הישראלית.

אבשלום וילן: יכול להיות שנגיע לשינוי הזה, אך עד שנגיע צריך לתת תשובות, ופה זה כל פעם נופל, כי ברגע שאתה נמצא בענפים עתירי עבודה כמו פרחים, ירקות, אין לך פתרון.

אבשלום וילן: אלה אנשים שלא נשארים פה, ובמחזוריות גבוהה הם חוזרים.

אבשלום וילן: ברוב המקרים התנאים סבירים, והכל מתנהל כראוי.

אבשלום וילן: לכן, לדעתי, בטווח הארוך יכול להיות – אני רואה פה חקלאים ישראליים שמקימים חוות באפריקה ובכל מיני מקומות, ששם יש הרבה עבודה, יכול להיות שזה יהיה התהליך, אך עד שנגיע למיצוי התהליך יש לתת תשובות.

אבשלום וילן: הבעיות הן של מושבניק והוא מתמוטט.

אבשלום וילן: יש לו בדרך-כלל שלושה-ארבעה ילדים בבית, וקורות טרגדיות אנושיות קשות.

אבשלום וילן: את הוויכוח המקרו-כלכלי אני מוכן לנהל, ואני אפילו בעמדת האוצר ברמה העקרונית לטווח הארוך, אך בינתיים צריך לתת תשובות.

אבשלום וילן: אני לא יודע אם כדי להגיע ל-26 צריך להגיד 30, שיירד ל-26.

אבשלום וילן: היו דיונים, איפה זה עומד עכשיו?

אפרים כהן: יושבים פה הפקידים המקצועיים.

אפרים כהן: נתונים; ב-2003 היו כ-82 אלף היתרים ללא ענף הסיעוד, כי הוא מחוץ למכסה.

אפרים כהן: היום, על-פי החלטת ממשלה ב-2007, נעמוד על 38 אלף היתרים, מתוכם 26 אלף לחקלאות ו-12 אלף לבניין, כלומר ענף החקלאות משנת 2003-2002 נשאר.

אפרים כהן: הסיבה היא שישראלים לא הלכו לעבוד בחקלאות, ולכן לפי כל הגורמים המקצועיים חייב את ההיתרים האלה.

אפרים כהן: נכון מה שאמר חבר הכנסת וילן, היתה בעיה לקיום החלטת הממשלה ב-2006, והיו ויכוחים, 23, 24 אלף, ולכן בפגישה עם כל הגורמים המקצועיים, עם יוסי ישי, התקבלה החלטה למרות שמדובר על ברחנים, כי ראינו בענף החקלאות ענף ייחודי.

אפרים כהן: זה לא בניין שיכול להמתין, אלא צריך מייד את העובדים בשטח, ולכן קיבלנו החלטה של כל הגורמים המקצועיים, כולל משרד האוצר, למרות שהשמים סגורים, לאפשר כניסתם של עוד 3,000 עובדים בחקלאות כדי להשלים את המכסה ל-26 אלף.

אפרים כהן: ההחלטה היתה לפני חודשיים.

אפרים כהן: נכון שבענף החקלאות תמיד יחסרו עובדים, וזה בתיאום עם יוסי ישי, יש ענפים עונתיים, ואי-אפשר לקבוע מכסה לענף מסוים, ויחזיק עובדים זרים 4,000, כשיש לו עבודה שלושה-ארבעה חודשים.

אפרים כהן: אנו פועלים על העברת עובדים כדי לתת מענה לכל ענף בתקופה העונתית שלו.

אפרים כהן: יש מה לעשות, אך לדעתי, המצב הרבה יותר טוב ממה שהיה.

יגאל דוכן: ההקצאה המאושרת כרגע היא 25,884.

יגאל דוכן: בפועל נמצאים פה בארץ 23,957, זה נכון לאתמול.

יגאל דוכן: עתידים להגיע עוד 1,506.

יגאל דוכן: סך הכל זה 25,463.

אפרים כהן: יש כרגע 421 עובדים שאין להם דרישה, כדי להשלים את המכסה, מה שמאושרת.

יצחק וקנין: אמרת שיש 25,884 הקצאה.

יצחק וקנין: את ההקצאה, אגב, לא משרד הפנים קובע.

יצחק וקנין: כל בקשה של משרד החקלאות על-פי הקצאות היא 25,884.

אפרים כהן: מ-1 באוגוסט היתה יציאה מאסיבית של עובדים החוצה.

אפרים כהן: היציאה עד לנקודת הזמן של יום חמישי האחרון – 1,704 עובדים.

אפרים כהן: חילקתי אותם לפי שנתונים – כמה זמן הם שוהים בארץ.

אפרים כהן: עד ארבע שנים, שזה לא המכסה המקסימלית, יש 925 איש, אז נשאלת השאלה, מדוע הם אמורים לצאת, כי יש להם עוד שנת עבודה.

אפרים כהן: הגיעו נכון לעכשיו 350 משתלמים לערבה, והם לא נספרים במניין העובדים.

אפרים כהן: עד סוף חודש נובמבר עתידים להגיע עוד כ-97 איש, קרי סדר גודל של 450 איש משתלמים בערבה שנמצאים.

אפרים כהן: אלה הנתונים היבשים.

אפרים כהן: אני בכוונה לא אומר "עובדים זרים".

אפרים כהן: הם באים לשנה שלמה, אף אחד לא סופר אותם.

אפרים כהן: אלה עובדים בפועל, אף אחד לא משלם עליהם.

אפרים כהן: אנו סיימנו את משימתנו בעניין הזה, כולל זה שהתבקשנו על-ידי חבר הכנסת ליצמן בוועדת הכספים לעמוד ב-3,000 איש השלמה – גם את זה גמרנו.

אפרים כהן: מבחינת הנתונים, אנו מיושרים.

יורם מרציאנו: ראינו את נציגי המושבים, נציגי החקלאים שמלינים על העניין.

יורם מרציאנו: משהו פה לא מסתדר.

שלום בן-משה: ההקצאה היא 26 אלף ועוד 300 לגוש קטיף, שמתוכם ניצלנו כמעט שני שלישים, וברגע שחקלאי מגוש קטיף אומר שהוא מוכן, הוא מקבל הקצאה - אני מתכוון לאלה שיצאו מגוש קטיף.

שלום בן-משה: שנת 2007 היא שנת מפנה במובן זה שאנו הולכים לשיטת העסקה חדשה, ועשינו עבודה בחצי השנה האחרונה עם משרד החקלאות.

שלום בן-משה: הגענו אתם להבנות רבות, תוך כדי צוותים משותפים שיבחנו גם את ההקצאות ואת הענפים השונים.

שלום בן-משה: אני חושב ש-2007 היא שנה שתיתן נתונים בהירים הרבה יותר גם למשרד החקלאות וגם לנו.

שלום בן-משה: אם נגיע במשותף למסקנה שהמספר 26 אלף עובדים זרים, שכרגע מוסכם על משרד החקלאות ועל שר החקלאות, יהיה מספר שצריך יהיה להגדיל אותו, גם אנו נמליץ למשרד האוצר להגדילו.

שלום בן-משה: הממשלה אישרה, יש היום כ-7,500 פלסטינים שעובדים בחקלאות, מתוכם אישור שהיה לפני כחודש ש-3,000 עובדים זרים למסיק הזיתים, שאמור להסתיים בנובמבר, זו העונה הבוערת.

שלום בן-משה: יש בכוונתנו לפנות למתאם ולהשאיר את 3,000 העובדים הפלסטינים, שיישארו בחקלאות.

שלום בן-משה: כל מה שאני אומר כרגע לא בא לסתור את הניתוח המקצועי של משרד החקלאות, שצריך 40 אלף עובדים זרים.

שלום בן-משה: אני רק נותן תמונת מצב של 2007, וכדי שנוכל לעבוד בצורה מסודרת עם משרד החקלאות, גם לא נראה לי מעשי, שהממשלה החליטה לא מזמן על ה-26 אלף בהסכמה עם משרד החקלאות, שמישהו יאשר.

שלום בן-משה: אני מסמן כיוון, שאם במהלך 2007 בעבודה המשותפת שנעשה עם משרד החקלאות, שגם הוא בוחן הקצאות שהוא עושה לכל מיני ענפים- -

ישראל חסון: העבודה שלך עם משרד החקלאות, על-פי אילו הנחות עבודה אתה עושה אותה – על-פי הנחות מצב קיים, מצב רצוי?

דוד טל: גם לי יש שאלה; האם אתה לא סבור שנכון יותר לקבל את ההצעה הזאת, להגדיל את זה ב-5,000 איש, כלומר תוך כדי תנועה, ונמשיך לבחון את זה לאורך זמן.

דוד טל: אם אתם בינתיים תגלו שצריך 7,000, ודאי צמצמנו את הנזק.

דוד טל: אם תחליטו שצריך רק 4,000, אפשר לתקן את זה.

שלום בן-משה: לא בסמכותי לתת תשובה לעניין הזה.

שלום בן-משה: במסמך שהפיצו התאגדות חקלאי ישראל, מסמך מכובד ומפורט, בעמוד האחרון- -

לאה ורון: לא ראינו אותו.

שלום בן-משה: בעמוד האחרון יש המלצה מצוינת, שאני מוכן לאמץ אותה, והיא אומרת לעשות לינקייג' בין מספר העובדים הזרים לבין העסקה של עובדים ישראליים.

שלום בן-משה: אני מוכן לאמץ אותה ולבחון אותה בצוותים שוטפים עם משרד החקלאות.

ישראל חסון: איני מצליח להבין מהן הנחות העבודה.

ישראל חסון: איני יודע איך אפשר לנהל עסק, כשאתה עובד – מבחינתי, זה אמצעי ייצור, העובדים הזרים.

ישראל חסון: כשאמצעי הייצור שלך הם תמיד בנקודת פיק, אין לך מרחב גמישות, אתה לא יכול להתקדם.

ישראל חסון: הייתי שנים ארוכות לולן, פלאח, פרדסן, וגמרתי את זה לפני 15 שנה.

ישראל חסון: אם תגידי לי שאת יודעת להביא לקיבוץ כלשהו את בני הקיבוץ שיעבדו באותם דברים שעבדתי בהם, אני אתך.

ישראל חסון: אנו נמצאים בתהליך מתמשך, אנו מסרסים את פיתוח החקלאות באמצעות ישיבה על גורמי הייצור האלה.

ישראל חסון: אני מזמין את כולכם לעמק יזרעאל, לראש פינה, לאזור הצפון, ותראו את אלפי הדונמים שנמכרים.

ישראל חסון: ליד קיבוץ שריד, החווה היפה נמכרה – אנו אומרים: אני לוקח את אמצעי הייצור האלה והופך אותם לקשים לתפעול, אתה לא נכנס לעסק.

ישראל חסון: סע למקומות שבהם הם יכולים להגדיל בהמון, והם יושבים על התקרה הזאת.

ישראל חסון: אני שואל את עצמי, מה זה האמצעי שנקרא חקלאות, מבחינתי.

ישראל חסון: כשאני רואה שמכרו בשנה ומשהו האחרונות קרוב ל-5,000 דונם בעמק יזרעאל, זה מטורף.

ישראל חסון: לא הייתי שם את האצבע, ובמקרו-כלכלה, כמו שאני לא מגביל ייבוא מסין - כך אני רואה את הדברים, אני לא שואל את עצמי למה 20 מפעלים נסגרים.

ישראל חסון: הייבוא מסין גורם לאבטלה קצת יותר מאשר עוד 3,000 גורמי ייצור כאלה, שיכולים להבטיח לי את מה שיכולים להבטיח לי.

ישראל חסון: כל מי שמנפנף בזה מול אבטלה, אין לי ספק שאפשר לענות לו ברמה העובדתית, שזה לא הולך לכיוון הזה, כנראה.

ישראל חסון: לכן צריך לפתוח לכיוון החקלאות כמה שאפשר ולהציל את מה שאפשר.

משה כחלון: חבר הכנסת מרציאנו הציע שהוועדה תצא בקריאה לגורמים הרלוונטיים להגדיל בעוד 5,000 מכסות.

משה כחלון: אתה בעד?

ישראל חסון: ודאי.

יורם מרציאנו: אגב, שמעתי את נציגת ההסתדרות בדיאלוג שלך עם חבר הכנסת חסון.

יורם מרציאנו: צריך לזכור שכל עובד זר - סובב אותו ארבעה עובדים מקומיים.

מטי גרינברג: אנו לא מתנגדים לזה.

אברהם דניאל: יש לי 240 דונם פרחים.

אברהם דניאל: המכסה של הממשלה של 26 אלף עובדים זה דבר שאינו מספיק.

אברהם דניאל: ההקצאה עגומה.

אברהם דניאל: משרד החקלאות בהקצאה שלו אומר: מגדל גדול, נקצץ ממנו כ-50% מהעובדים, ומהקטן נקצץ רק כ-30%.

אברהם דניאל: מאידך, משרד החקלאות אומר – איך נגדיל את הייצוא.

אברהם דניאל: הדברים האלה לא משתלבים יחד.

אברהם דניאל: החקלאי קם בבוקר עם כאב ראש, כי זה לא רק זה.

אברהם דניאל: אני שמעתי שהמדינה הגיעה להבנה ש-26 אלף עובדים ישראליים אין.

אברהם דניאל: אם הגעתם למסקנה הזאת, למה להטיל עלינו מס מעסיקים?

אברהם דניאל: אם אתם יודעים שאין ישראליים שמוכנים לעבוד בחקלאות, החלק השני מיותר לחלוטין.

אברהם דניאל: זה לא יכול ללכת יחד.

אברהם דניאל: בנושא ההקצאה, אנו מתמודדים במצב בלתי-אפשרי.

אברהם דניאל: אתם גורמים לכך בהחלטות האלה שנעשה כל בוקר עברות על-פי החוק – נעסיק עובדים לא חוקיים.

משה כחלון: כמה היום הענף שלכם זקוק למכסות, מעבר למה שיש לכם?

אברהם דניאל: מכיוון שענף החקלאות הוא ברובו אינטנסיבי, יש פה ענפים אינטנסיביים שעובדים 12 חודשים מלאים.

אברהם דניאל: אולי בהדרים ובפירות יש תחלופה.

אברהם דניאל: אני היום לא יכול לתכנן את המשק שלי, אני לא יכול לגדול.

אברהם דניאל: להערכתי, 5,000 עובדים שמדברים עליהם כתוספת, זה עדין מאוד.

אברהם דניאל: אני תומך בעמדת משרד החקלאות, שמדבר על 40 אלף עובדים, כלומר עוד 14 אלף.

מאיר יפרח: השתפר המצב מהמצוקות שהיו קודם, שבכלל לא דיברו אתנו – תמיד החזיקו 4,000 ו-5,000 עובדים, מצבנו היה קשה הרבה יותר.

מאיר יפרח: אני מרגיש שחברי הכנסת מייצגים אותנו בבעיות, והם צריכים לעשות את ההחלטות.

מאיר יפרח: החקלאות צריכה היום את ה-4,000, 5,000 כדי להשלים, לפי נתוני משרד החקלאות, את כמות העובדים.

מאיר יפרח: בענף הירקות אנו עובדים כל השנה.

מאיר יפרח: חלק מהבעיה, אנו מספקים תוצרת טובה, איכותית.

מאיר יפרח: אתם רוצים שנעשה ייבוא?

מאיר יפרח: אני מקבל את המספר 5,000, שדרוש לנו, אני חושב שאחרי שיאשרו את ה-4,000, 5,000 גם לפי ההצעה של משרד החקלאות וגם לפי ההצעה של הוועדה פה שתמליץ, נבחן.

מאיר יפרח: אני חושב שהחוסר הזה גורם לדברים שליליים במערכת.

מאיר יפרח: המערכת השתפרה, יש הבנה רבה יותר, ועם האווירה הזאת אנו יכולים להתקדם.

יונתן רותם: אנו לא מרגישים את זה.

יונתן רותם: אצלי קיצצו, בשרי.

יוסף בלייר: המחסור הודגם פה בכל מיני הערות ביניים.

יוסף בלייר: נוצר מצב מלאכותי שאנו צריכים עובדים, והממשלה לא מאפשרת את מספר העובדים שהיא בעצמה יודעת שאנו צריכים.

יוסף בלייר: אחרי שמקצים, אנו בנובמבר 2006, זאת הפעם הראשונה שאנו מתקרבים למספר שהוקצה לפני שלוש שנים.

יוסף בלייר: כל היתר, אנו עושים מאמצים עצומים כדי להתגבר על המחסור.

יוסף בלייר: אם תתקבל פה ההצעה של להתקדם לכיוון המספר הנכון של 5,000 עובדים, נברך על זה.

יוסף בלייר: אני כבר אומר לך שנבקש עוד.

חיים חדד: נכון שאנו מתקרבים למכסת העובדים, עדיין חסרים לנו עובדים היום בחקלאות, ולא מתכוונים לתת לנו אותם.

חיים חדד: ה-600 או ה-700 עובדים שחסרים, הם לפעמים ה-50% במשק מסוים, ואני חייב לומר שהחברים, בחודשים האחרונים עשו עבודה מצוינת בתקשורת שלנו אתם, אך יש גורמים מעליהם שלא מאפשרים להם גמישות בנושא.

חיים חדד: מבחינת כמות העובדים, אני מבקש להשלים את זה ל-26 אלף.

חיים חדד: יש נושא המאגר, כשאין עובדים במאגר.

חיים חדד: גם כשאתה לוקח עובד מהמאגר, סביר להניח שהוא לא יישאר אצלך אחרי שבוע-שבועיים.

חיים חדד: מאגר זה מישהו שנמצא בכלא, שנתפס, ואתה צריך לקחת אותו.

חיים חדד: בעניין הזה אני מבקש שתצא פה הצהרה, שישלימו את מכסת העובדים, ואני מדגיש שיש מקרים שזה 100% מהעובדים.

חיים חדד: הצורך שלנו בחקלאות הוא ב-43 אלף עובדים.

חיים חדד: אנו מתייעלים עם העובדים שלנו וגולשים לשעות נוספות רק כדי לנצל מקסימום את העובדים.

חיים חדד: אם ועדת הכלכלה תצא בהצהרה שהחוסר המיידי לחקלאות הוא 500 עובדים, אני חושב שהצעה כזאת יכולה לשפר את המעמד שלנו ולתת לנו אופק לשקם את המשקים.

אברהם הראובני: לצערי הרב, חברי הכנסת שטענו את הטענה ששכר המינימום של החקלאות מוריד את השכר במשק, זה נשמע לי מגוחך.

אברהם הראובני: חקלאי לא משלם שכר מינימום אלא הרבה יותר מכך.

אברהם הראובני: מעבר לשכר המינימום שהוא מחויב לשלם, הוא משלם את האחוזים למס הכנסה ואת כל ההוצאות האחרות.

אברהם הראובני: בסך הכל אנו מדברים על 26 אלף עובדים.

אברהם הראובני: מדינת ישראל – יותר מ-50% מהעובדים שלה, משלמת להם שכר מינימום.

אברהם הראובני: איפה כל האנשים שמקבלים שכר מינימום?

חגי השלגי: הסיפור של להפחית את האבטלה, משמעותה לשפוך את התינוק עם המים.

חגי השלגי: לא יהיו עובדים זרים, לא יהיו חקלאים ישראליים.

חגי השלגי: המכסות קוצצו מהשנה שעברה לפחות לחלק מהענפים, יש אזורים שלמים במדינה הזאת שהרטוריקה כבר נמאסה – נתמוך בנגב, לא נתמוך בנגב, אזורים שלמים שתלויים בחקלאות.

חגי השלגי: לא כל המדינה היא הי-טק באזור המרכז, ואנשים בערבה יסגרו משקים שמייצאים למדינת ישראל 3, 4, 5, 10 מיליון יורו בשנה.

חגי השלגי: המשקים ייסגרו בנובמבר ובדצמבר.

חגי השלגי: אין להם עובדים.

חגי השלגי: הסטטיסטיקה, אמר פעם סטטיסטיקאי מוכשר מאוד, זה השקר הכי גדול.

חגי השלגי: אני יכול לעשות מה שאני רוצה אתה.

חגי השלגי: בסופו של יום יש סטטיסטיקה, אין עובדים.

חגי השלגי: אחר-כך נסביר הסברים לכולם, כשתהיה שם הפיכה, או כשיסגרו כבישים או כשיעשו שביתות רעב.

חגי השלגי: אין עובדים.

חנניה אזולאי: אני שנתיים פה רץ לכנסת, צריך לתת לליצמן נשיקה.

חנניה אזולאי: שנתיים אני רץ, אני עם 7 עובדים ומגיעים לי 16.

חנניה אזולאי: לצערי, המפלגה שלי לא עזרה לי.

חנניה אזולאי: מאז שהמערך נפל, החקלאות מידרדרת מיום ליום...

חנניה אזולאי: אחד ברח לי, ולא מזכים אותי עליו כבר שנתיים.

חנניה אזולאי: יש לי בניצני עוז, שני מטרים ממני, שעזרו לי כשלא היו לי עובדים, אני צריך לנייד.

חנניה אזולאי: אני רוצה לגזום, אני מבקש לייחד לנו את האזורים, שנהיה יחד, נוכל לנייד.

חנניה אזולאי: אנשים מקבלים קנסות, תקלו עלינו.

מטי גרינברג: לבנו עם החקלאים ועם החקלאות.

מטי גרינברג: בימים קשים של עיצומים אנו בוועדת חריגים, הדלתות שלנו פתוחות, אנו לא מעכבים את העובדים הזרים שיגיעו, ודוכן יודע את זה.

מטי גרינברג: אני מבקשת מהוועדה הנכבדת הזאת לאפשר את מה שצריך לאפשר כדי שהחקלאות תתקיים, אבל לא לשכוח את העובדים הישראליים.

מטי גרינברג: לא לוותר על העובדים הקיימים, ואולי כך נוריד את האבטלה.

משה כחלון: לגבי מה שהציג פה דוכן, יש 1,506 הרשאות שלא מנוצלות.

משה כחלון: אפשרתם להביא את העובדים, וזה לא מנוצל.

משה כחלון: איך אפשר לשפר את המצב?

יוסי ישי: בעשור האחרון השחיקה ברווחיות בחקלאות נעה בין 2% ל-2.5%.

יוסי ישי: כדי לשרוד בחקלאות כזאת צריך לגדול.

יוסי ישי: אם לפני עשור 6-5 דונם חממות היו פרנסה למשפחה, היום 30 דונם חממות זה בקושי פרנסה למשפחה.

יוסי ישי: כל הקטנים, תזכרו, היו לפני עשור 40 אלף חקלאים עצמאיים, נותרו היום פחות מ-20 אלף.

יוסי ישי: למרות כל זאת הייצור גדל ב-25% והייצוא גדל ב-65%.

יוסי ישי: בחקלאות יש מערכת נורמטיבית מדויקת, הצורך הנורמטיבי כדי להשביע את הצרכים ותשומת העבודה בחקלאות – 43 אלף עובדים.

יוסי ישי: הממשלה החליטה – 26 אלף עובדים, לכן אנו כפקידים צריכים לעשות כל מיני תרגילים חשבוניים, כמו שנאמר, שאנו מקצצים את הגדולים – קודם כל, מורידים לכולם 30%.

יוסי ישי: החקלאי ברוב המקרים נדרש לקבל החלטה כל בוקר, מהו סדר העדיפות בקטיף, על איזו חלקה הוא מוותר.

יוסי ישי: הוא חייב לתכנן על יותר, אבל הוא חייב לתכנן איזו חלקה הוא לא קוטף.

יוסי ישי: 26 אלף עובדים תאילנדים בחקלאות מניעים 240 אלף עובדים.

יוסי ישי: בחקלאות מועסקים כ-72 עד 74 אלף עובדים ישירים בחקלאות, מתוכם רק 26 אלף עובדים זרים.

יוסי ישי: בנוסף, יש פה מעגל שני של תשומות ושיווקים של 170 אלף עובדים נוספים, כך שבניגוד לטענה כאילו עובד זר בא במקומו של עובד ישראלי, אם לא יהיה עובד זר בקטיף, לא יהיו 240 אלף עובדים ישראליים.

יוסי ישי: לכן העובדים הזרים תורמים ליצירת מקומות העבודה ולא להפך.

יוסי ישי: בשנה האחרונה נעשה מאמץ אדיר, ואנו רואים את התוצאות, גם של אפרים והצוות שלו וגם של שלום – אין ספק שיש פה שינוי דרסטי, והם עושים ככל יכולתם.

יוסי ישי: הפעולה הראשונה שצריך לעשות ולהמשיך, וגם שם נעשה צעד אדיר בעניין – להשלים את איוש 25 אלף עובדים.

יוסי ישי: חקלאים מחזיקים היום קרוב ל-26 אלף היתרים, ובפועל קיימים פחות עובדים.

יוסי ישי: יגאל אמר כאן:

יוסי ישי: 1,500 בדרך, נותרו עוד 500-400, גם אותם צריך להאיץ.

יוסי ישי: הנושא השני, צריך להיכנס לדיון רציני, אחרי שמסירים את כל ההתנגדויות שאמרתי קודם, איך מגדילים את המכסה.

יוסי ישי: אנו רואים תופעה מבורכת – אחרי הצמצום במספר העוסקים, יש חבר'ה חדשים שנכנסים.

יוסי ישי: יש בנים שנכנסים, והם מרימים משק, 40-30 דונם.

יוסי ישי: אדם כזה שמתחיל פעולה כזאת, וכל מה שאני יכול לתת לו זה שניים-שלושה עובדים, אחרי שנתיים אני בפשיטת רגל.

יוסי ישי: התרומה של העובדים הזרים ביצירת מקומות עבודה לישראלים היא רבה.

משה כחלון: מר ישי, אתם כמשרד החקלאות עושים משהו כדי לגייס עובדים ישראליים לחקלאות?

יוסי ישי: 72 אלף עובדים מועסקים ישירים בחקלאות, רק 26 אלף מתוכם הם עובדים זרים, בכל בתי האריזה העובדים הזרים מרוכזים בפעילות ידועה וברורה – הקטיף והאסיף.

יוסי ישי: זאת עבודה מתישה.

יוסי ישי: כולנו יכולים לקטוף שלוש שעות, החוכמה היא לעשות את זה באופן אינטנסיבי.

יונתן רותם: אם יש הטבות לישראליים באילת, שייתנו את ההטבות לישראלים בחקלאות בערבה ובמקומות אחרים.

יונתן רותם: אני חושב שלפחות אחד או קצת יותר יגיעו לחקלאות, יקבלו את ההטבות שיש לעובדים באילת במלונאות.

יונתן רותם: למה לא נותנים את ההטבות האלה לישראלים?

יונתן רותם: אולי יבואו.

יונתן רותם: תנו צ'אנס.

מטי גרינברג: גם אנו חושבים כך.

שלום בן-משה: בשיטת ההעסקה החדשה סוגיית הניוד תיפתר.

משה כחלון: אני מבקש להודות לחברי הכנסת מרציאנו ואילטוב על ההצעה, אני מודה לאורחים שהגיעו.

משה כחלון: יש כמעט תמימות דעים, שהחקלאות זקוקה ל-43 אלף עובדים, גבולות ה-40 אלף.

משה כחלון: נבצר מבינתי, מדוע השר והמשרד לא נאבקים כדי לקבל את ה-43, וכולנו מכירים את המערכות ויודעים שיש פער בין הרצוי למצוי.

משה כחלון: אני מופתע, כחוט השני עברה ההסכמה על מספר העובדים שצריכים, את חשיבות החקלאות מיותר לציין.

משה כחלון: אני מציע לוועדה לקבל את ההמלצה של חבר הכנסת מרציאנו ולצאת בקריאה לשר האוצר, לממשלה ולמנכ"ל משרד ראש הממשלה לאשר עוד 5,000 מכסות לחקלאות, שזה יפתור חלק מהבעיה.

משה כחלון: אבשלום וילן מוכן להוביל את זה, ננסה לקיים פגישה עם משרד האוצר, עם הגורמים המחליטים, ונביע בפניהם את בקשתנו.

ישראל חסון: הפער בין הדרישה לבין מה שרוצים זה 17 אלף.

ישראל חסון: אני מציע לחתוך באמצע.

גלעד ארדן: אולי הוועדה תכניס בהחלטה שנושא החקלאות הוא אחד הנושאים האסטרטגיים של מדינת ישראל, ההתיישבות והחיבור לקרקע, וכך נכניס את זה לתחומי העיסוק של ליברמן, והוא יפתור את זה...

משה כחלון: חבר הכנסת מרציאנו אמר בתחילת הדיון שיש לו בסיס למספר הזה.

משה כחלון: אני מבקש לקבל את ההחלטה הזאת על דעת החברים, ונוציא את הקריאה הזאת.

משה כחלון: תודה רבה, הישיבה נעולה.