ועדת הפנים ואיכות הסביבה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 48, 2006-11-01 09:30

גאלב מג'אדלה: בוקר טוב לכל הנוכחים.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אני לא פותח את הישיבה ואני רוצה לקיים התייעצות, כיוון שראש העיר לא נוכח.

גאלב מג'אדלה: זו הפעם הרביעית - - אל תעשה לי שום תנועה.

גאלב מג'אדלה: לא כך ולא כך.

זאב נוימן: אני ממלא מקומו.

גאלב מג'אדלה: שום דבר - -סליחה.

זאב נוימן: אני ממלא מקומו, על פי החוק אני ממלא מקומו.

גאלב מג'אדלה: אתה ממלא מקומו בעיר עכו, לא כאן.

זאב נוימן: אני מוסמך על פי החוק.

גאלב מג'אדלה: לא, סליחה.

גאלב מג'אדלה: אתה לא מוסמך.

גאלב מג'אדלה: אנחנו צריכים להזמין.

גאלב מג'אדלה: זו הפעם הרביעית - -

זאב נוימן: גאלב , - - -

גאלב מג'אדלה: סליחה, תקשיב.

גאלב מג'אדלה: אתה עכשיו לא בזכות דיבור.

גאלב מג'אדלה: אני עכשיו מודיע לפרוטוקול: זו פעם רביעית שראש עירית עכו לא מגיע לוועדת הפנים.

גאלב מג'אדלה: אני אחליט על טיב הישיבה.

גאלב מג'אדלה: אני מפסיק את הישיבה ל- 10 דקות.

גאלב מג'אדלה: (הישיבה הופסקה ל- 10 דקות)

גאלב מג'אדלה: בוקר טוב לכולם, אני מתכבד לפתוח את ישיבת ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת לדיון לפי בקשת חבר הכנסת ברכה.

גאלב מג'אדלה: היא הועברה לדיון מהיר מנשיאות הכנסת בנושא האירועים שקרו בעכו.

גאלב מג'אדלה: אני עשיתי הפסקה של 10 דקות כמחאה של הכנסת ושל הוועדה על כך שראש העיר עכו לא נמצא כאן.

גאלב מג'אדלה: אנחנו נחפש את הדרך לנקוט בצעדים נגדו על פי תקנון הכנסת והחוק.

גאלב מג'אדלה: זו פעם רביעית שראש העיר לא מגיע לוועדת הפנים ואיכות הסביבה לדיונים שנוגעים לעיר שלו, והכנסת לא תעבור על כך לסדר היום, מה עוד שהוא היה מעורב באירוע.

גאלב מג'אדלה: מהאינפורמציה שיש לי מהמ.מ.

גאלב מג'אדלה: ועוד גורמים, כי למדתי את העניין בטרם קיום הדיון - ראש העיר היה מעורב, ועל כן היה צריך להיות כאן, ואני לא מקבל שום התנצלות.

גאלב מג'אדלה: רק הבוקר הוא הודיע שכבודך ממלא את מקומו.

גאלב מג'אדלה: לא מקובליי עלי.

גאלב מג'אדלה: אתה גם בשבילי, מבחינת נוכחות, לא ממלא מקום ראש העיר.

זאב נוימן: למה?

גאלב מג'אדלה: ככה, כי אני מחליט.

זאב נוימן: - - -

גאלב מג'אדלה: עוד משפט אחד אני מוציא אותך החוצה.

זאב נוימן: אני יכול לצאת לבד.

גאלב מג'אדלה: בבקשה.

גאלב מג'אדלה: אם לראש העיר חשובה הישיבה, שיבוא לכאן בכבודו ובעצמו.

זאב נוימן: - - אני נבחרתי על פי חוק, ואתה לא יכול לזלזל בי.

גאלב מג'אדלה: תקשיב טוב.

גאלב מג'אדלה: החברות בינינו 17 שנה לא שייכת לעניין.

זאב נוימן: - - -

גאלב מג'אדלה: הוא לא יכול לשלוח לי כל פעם ממלא מקום או סגן אחר.

גאלב מג'אדלה: בשביל הדיון כאן, מבחינתי, אתה לא ממלא מקום ראש העיר.

גאלב מג'אדלה: אתה יכול להיות חבר מועצת העיר ואתה יכול לקבל זכות דיבור.

גאלב מג'אדלה: אתה לא ממלא מקום ראש העיר.

קריאות: - - - (זאב נוימן עוזב את הישיבה)

אורי אריאל: זה שאתה כועס על ראש העיר -

גאלב מג'אדלה: לא, זה - - -

אורי אריאל: הוא בא.

גאלב מג'אדלה: כי הוא שלח אותו.

גאלב מג'אדלה: מבחינתי זה לא הסידור.

גאלב מג'אדלה: רק כדי שתדעו – ממלא מקום ראש העיר ואני חברים יותר מ- 15 שנה.

גאלב מג'אדלה: זה לא שייך לעניין.

יצחק אהרונוביץ': אבל הוא לא אשם, אז ראש העיר לא בסדר.

גאלב מג'אדלה: ראש העיר לא בסדר, אתה צודק, אבל הוא שלח אותו כממלא מקומו.

גאלב מג'אדלה: אני, מבחינתי, כוועדה, לא רואה אותו כממלא מקומו.

גאלב מג'אדלה: הוא יכול לשבת בכבוד הראוי - -

דוד אזולאי: אבל אתה צריך להעניש אותו?

גאלב מג'אדלה: סליחה, אני לא הענשתי אותו.

גאלב מג'אדלה: הוא יצא בגלל שהוא הפריע, לא בגלל שהוא ממלא מקום.

גאלב מג'אדלה: מבחינתי אני לא רואה בו ממלא מקום של ראש העיר.

יצחק אהרונוביץ': - - -

גאלב מג'אדלה: אני לא עובד אצל ראש העיר, עם כל הכבוד, גם אם הוא מהסיעה שלך זאב נוימן.

יצחק אהרונוביץ': מה זה קשור לסיעה?

אורי אריאל: יש פה הסכמה מקיר לקיר, גאלב.

גאלב מג'אדלה: אני בסרט הזה הייתי כבר כמה פעמים.

גאלב מג'אדלה: אני שומר על כבוד הוועדה.

גאלב מג'אדלה: אף אחד לא יטיף לי כאן מוסר.

גאלב מג'אדלה: מבחינתי, הוא לא ממלא מקום ראש העיר כרגע, בישיבה הזו.

גאלב מג'אדלה: נקודה.

גאלב מג'אדלה: אל תהיו לי יותר מדי סלחניים.

גאלב מג'אדלה: הוא יכול לקבל זכות דיבור, ולומר מה שהוא רוצה, אבל הוא לא ממלא מקום ראש העיר.

גאלב מג'אדלה: הסרט הזה לא יחזור על עצמו עוד פעם.

מוחמד ברכה: אני הבנתי שלא הוצאת אותו.

גאלב מג'אדלה: אני לא הוצאתי אותו.

גאלב מג'אדלה: אני אמרתי לו: אם תפריע - אוציא אותך.

גאלב מג'אדלה: הוא יצא.

קריאות: - - -תקראו לו.

גאלב מג'אדלה: אני נעניתי לבקשת המציע, חבר הכנסת ברכה, ולנשיאות הכנסת – אנחנו זימנו את הדיון הזה, שלא תהיינה אי הבנות.

גאלב מג'אדלה: אני גם אבקש בהמשך הדיון שאנחנו נשדר מסר אחד, להרגיע את הרוחות, לא לאפשר לשום קומץ משום צד להפר את הסדר בעכו וגם לפגוע במערכת היחסים בין יהודים וערבים שהתנהלה במשך שנים רבות על הצד הטוב ביותר.

גאלב מג'אדלה: קיבלתי המון טלפונים מעכו, מיהודים וערבים, שאמרו שמה שקרה אינו מייצג את הלך הרוח בעכו.

גאלב מג'אדלה: זו לא עכו שאתם שמעתם עליה בעיתונים.

גאלב מג'אדלה: אני אומר לכם כאן חד משמעית: לא נאפשר כאן - לא בדיון ולא אחרי הדיון, שיפגעו במערכת היחסים בין יהודים וערבים.

גאלב מג'אדלה: אין להם, לא ליהודים ולא לערבים עיר אחרת.

גאלב מג'אדלה: הם לא מתכוונים לעזוב אותה, הם רוצים לחיות יחד.

גאלב מג'אדלה: וזה כל נושא הדיון שלנו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא ועדת חקירה, ולא נחליף את המשטרה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו גם לא מתכוונים להיות ועדת סולחה.

גאלב מג'אדלה: כל התפקידים האלה הם לא של ועדת הפנים.

גאלב מג'אדלה: לוועדת הפנים יש תפקיד מרכזי והיא תעשה אותו, על הצד הטוב ביותר.

צבי הנדל: למה?

צבי הנדל: ועדת סולחה זה טוב.

גאלב מג'אדלה: אבל זה לא אנחנו.

גאלב מג'אדלה: יש אנשים שנברך אותם ונסייע להם.

גאלב מג'אדלה: כי היו אנשים שחשבו שאנחנו ועדת סולחה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו לא ועדת סולחה.

גאלב מג'אדלה: אנחנו ועדת הפנים ואיכות הסביבה של הכנסת, לא מחליפים אף גורם, אף גוף או עמותה, ואף רצון טוב מהשטח.

גאלב מג'אדלה: סליחה, יש לי שיחה מיושבת ראש הכנסת.

גאלב מג'אדלה: יושבת הראש בדעה שלי, לגבי ראש העיר, שזו הפעם הרביעית שהוא לא מגיע לוועדת הפנים של הכסת בנושאים שנוגעים לעכו.

צבי הנדל: היה דיון בנושא הזה?

גאלב מג'אדלה: לא, בנושאים שקשורים לעכו.

גאלב מג'אדלה: חבר הוועדה, חבר הכנסת דוד אזולאי, שהוא תושב עכו - יודע את זה, והיה כשזה קרה.

גאלב מג'אדלה: אני רוצה לברך את הרב של העיר עכו שהגיע, אנחנו סמוכים ובטוחים שתתרום את חלקך למען המטרה של כולנו - הרגעת הרוחות בעיר עכו והחזרת החיים התקינים המשותפים כפי שהיו וכפי שאנחנו רוצים שימשיכו להיות.

גאלב מג'אדלה: אני לא ארחיב בפתיחה, אני רוצה לאפשר למציע, לחברי הכנסת וגם לגורמים נוספים שיאמרו את דעתם.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מחויבים לגמור את הדיון עד 11:00 שאז מתחיל הדיון במליאת הכנסת.

גאלב מג'אדלה: אבל מה שקרה הדאיג את כולנו ומדאיג את כולנו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו רוצים לעשות הכל כדי שזה לא יחזור על עצמו.

גאלב מג'אדלה: מי שרוצה זכות דיבור שיעביר פתק.

גאלב מג'אדלה: רשות הדיבור לחבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: ראשית, אני מקווה שההתעניינות בישיבה והנוכחות הרחבה בה תבטא בעיקר רצון להרגעת הרוחות ולמהלך תקין של החיים בעכו.

מוחמד ברכה: אני חושב שהעמדה של יושב ראש הוועדה בתחילת הישיבה בכל מה שנוגע לראש העיר היא לא מצב של רוגז אלא ביטוי של התעלמות של ראש העיר מהתפקיד שלו להופיע כאן, על אחת כמה וכמה כשמדובר בדיון הזה, כשחלק מהטענות מופנות כלפי, אישית, והיה ראוי שהוא יהיה נוכח.

מוחמד ברכה: אם מפקד תחנת עכו, סגן ניצב משה כהן, טרח והגיע, אני חושב שראש העיר יכול היה להגיע וגם לענות על הטענות שמופנות כלפיו.

מוחמד ברכה: זה, כמובן, לא גורע כהוא זה ממעמדו של סגן ראש העיר- כבודו במקומו מונח, אבל ראש העיר, שנבחר ישירות על ידי התושבים, כשיש דברים שמופנים אליו, ולעיר שלו, אני חושב שהוא היה צריך להגיע לכאן.

מוחמד ברכה: ועל אף זאת אני רוצה להודות ליושב ראש הוועדה שבכל זאת מקיים את הדיון על אף ההתנהגות הזו של ראש העיר.

מוחמד ברכה: לפני תחילת הישיבה החלפתי משפטים ספורים עם הרב הראשי של עכו ואני מסכים אתו בהחלט, ואני אומר את זה כבר בתחילת הישיבה, שהכוונה היא באמת לתרום להרגעת הרוחות.

מוחמד ברכה: אנחנו, רבותיי, חווינו חוויה קשה.

מוחמד ברכה: כל האזרחים בצפון, בתקופת המלחמה.

מוחמד ברכה: ובתקופה זו, כשנפגעו גם יהודים וגם ערבים בעיר, העיר הזו ידעה להתעלות ולבסס את החיים המשותפים שקיימים שם מתוך כבוד הדדי.

מוחמד ברכה: חיים משותפים לא חייבים להיות על בסיס של הסכמה.

מוחמד ברכה: זאת אומרת - לא שכולם יסכימו עם כולם, אבל לפחות שיידעו שהעיר הזו היא בית לכולם, ואם, חס וחלילה יקרה משהו, מה שיתערער זה החיים של כולם, ולכן אני רואה בחומרה רבה את העובדה – ולפני זה אגיד משהו: אדם סביר, אם הוא חבר כנסת או לא חבר כנסת, לא יעלה על דעתו שהוא יבוא לערער על זכות הפולחן של אזרח כלשהו.

מוחמד ברכה: לא הצורך במואזין בחודש הראמדאן ולא תפילה בישיבת הסדר.

מוחמד ברכה: אני אומר את זה בצורה הכי ברורה והכי חד משמעית.

מוחמד ברכה: חופש הפולחן הוא דבר שצריך לאפשר אותו, צריך לתמוך בו, וזה לא הנושא, בשום פנים ואופן.

מוחמד ברכה: אבל, להשתמש בפולחן הדתי על מנת ליצור התגרויות של אנשים שהם לא מתושבי עכו, בעיקר, אני חושב שזה חמור.

מוחמד ברכה: אם אנשים רוצים לקיים שליחויות אידיאולוגיות שלא קשורות לחיים בעיר עצמה, שיעשו את זה בדרך הפוליטית הראויה והדמוקרטית.

מוחמד ברכה: אבל בשום פנים ואופן לא דרך יצירת פרובוקציות והתגרויות.

מוחמד ברכה: הסמיכות של ישיבת ההסדר לשכונה שרוב רובה אזרחים ערבים, יותר -מ-92% מהתושבים בשכונת וולפסון, ובמהלך התקופה האחרונה שכרו דירות כמה בחורי ישיבה שאו מחוץ לעיר עכו.

מוחמד ברכה: חלקם מנתניה, מרמת גן, וגם מההתנחלויות בשטחים הכבושים.

מוחמד ברכה: הם באו ושכרו דירות כאן.

מוחמד ברכה: הם גרים 5 או 6 אנשים בדירה, בסמיכות לדירות שחיות בהן משפחות.

מוחמד ברכה: השכנות הטובה מחייבת סט של התנהגויות, התנהגויות סבירות, ולא להפריע ולהתגרות.

מוחמד ברכה: והדברים הגיעו לשיאם בחודש רמאדאן האחרון.

מוחמד ברכה: ולמרבה הצער, ראש העיר היה שותף בליבוי היצרים שם.

אורי אריאל: כל זה אתה אומר במסגרת ההרגעה הכללית?

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: בהחלט.

מוחמד ברכה: צריך להגדיר את הדברים.

מוחמד ברכה: בשכונה הזו, שרוב רובה תושבים ערבים, שרוב רובה תושבים מוסלמים – חודש רמאדאן הוא החודש הקדוש ביותר אצל המוסלמים, ושם אין מסגד.

מוחמד ברכה: אין מואזין שקורה לתפילה 5 פעמים ביום אבל לפחות הקריאה לארוחה המפסקת זה דבר שהיה מתחייב.

אברהים צרצור: קריאה של דקה וחצי.

מוחמד ברכה: ניסו לייצר משבר סביב העניין הזה, של דקה - דקה וחצי בשעה חמש וחצי אחרי הצהריים.

מוחמד ברכה: ראש העיר הוא זה שהוביל את זה והביא משטרה כאילו שאין אישור לשים רמקולים ודברים כאלה.

מוחמד ברכה: יש דברים שנעשים לפנים משורת הדין מתוך הכבוד לחופש הדת, חופש הפולחן.

מוחמד ברכה: זה יצר מתיחות.

מוחמד ברכה: ביום שמחת תורה, בחורי הישיבה התחילו לרקוד בחצר הפנימית של השכונה, התחילו להתגרות ולנופף בנשק ואחר כך התחילו להתגרות בתושבים שישבו מתחת לבתיהם.

מוחמד ברכה: ואז, גם השתמשו בנשק חם והיו יריות.

מוחמד ברכה: אני חושב שהאנשים האלה, אם הם רוצים לקיים את מצוות הדת, הם רשאים וזכאים, וכל צד בחברה חייב לאפשר להם את זה.

מוחמד ברכה: אבל, להשתמש בחופש הדת לפולחן הדתי כדי ליצור התגרויות, וכדי לבוא ואפילו לטעון נגד אנשים מסוימים בתוך העיר, כשאומרים שהעיר עכו היא עיר מעורבת, הם אומרים: לא, זו עיר יהודית שחיים בה ערבים.

מוחמד ברכה: נו, באמת.

מוחמד ברכה: יש גבול להשתלחות ולחוצפה בעניין הזה.

מוחמד ברכה: העיר עכו היא העיר עכו, ויש בה 52,000 תושבים, ויש כ- 17-18 אלף תושבים ערבים בתוכם, והעיר הזו היא עיר מעורבת.

מוחמד ברכה: היא פעם היתה עיר לא מעורבת, אבל בכיוון ההפוך.

מוחמד ברכה: פעם היא היתה עיר לא מעורבת.

מוחמד ברכה: לכן, הניסיון להשתמש בסדר יום פוליטי, סדר יום אידיאולוגי שבא כדי לערער על זכותו של האחר להתקיים או זכותו של האחר לקיים את המינימום של הפולחן הדתי שלו, זה דבר שאנחנו לא יכולים לעבור עליו לסדר היום.

מוחמד ברכה: אני חושב שראש העיר מילא תפקיד מאד שלילי בעניין הזה, כולל העובדה שכאשר בחורי הישיבה באו להתגורר באותן שכונות הם הביאו את הציוד שלהם ברכבים של העיריה.

זאב נוימן: כל זה לפני 5 שנים.

גאלב מג'אדלה: סליחה, אין לה זכות דיבור.

זאב נוימן: מפלגת העבודה הביאה אותם.

מוחמד ברכה: מה זה מעניין אותי?

גאלב מג'אדלה: אני לא רוצה לשמוע הערות כאלה כאן.

גאלב מג'אדלה: אתה לא בזכות דיבור.

גאלב מג'אדלה: שום הערה.

מוחמד ברכה: לעומת זאת הייתי רוצה לברך אבל בלי להזיק - את ראש משטרת עכו.

מוחמד ברכה: אני הבנתי מהתושבים שהמשטרה ניסתה למלא תפקיד מאזן, מרגיע, ואני באמת רוצה לברך על זה.

מוחמד ברכה: אני מקווה שאני לא מזיק לך, אבל אני חייב לומר את העובדה הזו, לפחות זה מה ששמעתי מהתושבים כשהייתי שם למחרת האירוע, בבוקר.

גאלב מג'אדלה: נתתי זמן ארוך יותר למציע.

גאלב מג'אדלה: בבקשה, מפקד משטרת עכו.

משה כהן: קודם כל – אנחנו באמת חיים בעיר עכו שהיא עיר נפלאה, לדעתי.

משה כהן: אני, כמפקד עכו, רואה באירוע הזה כאירוע חריג שבחריגים.

משה כהן: נכון שיש אירועים, באמת יש אירועים, והאירועים האלה הם לא משמחים במיוחד בשל העובדה שחיים תושבים ערבים ויהודים ביחד.

משה כהן: לפעמים הדברים מתפרשים בכיוון הלא נכון.

משה כהן: מה שקרה במוצאי שמחת תורה בהחלט היה אירוע שהלהיט את הרוחות משני הצדדים, ועד עכשיו אנחנו עמלים בעקבות אותו אירוע.

משה כהן: היינו שם עד השעה 11- 11 וחצי יחד עם נציגי ציבור, כבוד הרב ישר, חבר הכנסת זכור- שניסינו מעל ומעבר להחזיר את השגרה כמה שיותר מהר, ובאמת הצלחנו לעשות את זה.

משה כהן: יחד עם זה, מייד לאחר מכן פעלנו בנושא של הידברות – גם עם רב הישיבה, גם עם הרב ישר, גם עם חבר הכנסת שייח' עבאס זכור, ועד עכשיו אנחנו עושים את זה.

משה כהן: הפגישה האחרונה היתה ביום שישי האחרון, עם רבנים.

משה כהן: גם מפקד המרחב היה.

משה כהן: החלטנו בסיוע העיריה להקים, שלא על לפי תקנון מרכז שיטור קהילתי בתוך שכונת וולפסון, על מנת - -

זאב נוימן: - - -

גאלב מג'אדלה: עוד הערה כזו - עכשיו אני אוציא אותך.

גאלב מג'אדלה: מפקד המשטרה אומר מה שהוא עשה, לא מה שאתה עשית.

זאב נוימן: הקימו - -

משה כהן: מה שאמרתי – שבעקבות אותו אירוע באותו יום החלטנו על הקמת שיטור קהילתי.

משה כהן: ואכן, בימים אלה הוא מוקם ומתחיל לעבוד.

משה כהן: לקחנו שוטר שלא מתוקנן מיחידת הסיור שלי, בגלל המצב הרגיש באותה שכונה, מבחינת סדר העדיפות זה היה חשוב יותר, וכרגע אנחנו מנסים לגייס מספר גדול של מתנדבים מקרב שתי העדות על מנת לבצע סיורים רגליים ורכובים כדי לשמור על שקט.

משה כהן: דבר נוסף – עוד באותו יום ועד אתמול, בעקבות קיצוצים עכשוויים, הגברנו שם נוכחות משטרית מסיבית, עד השעות הקטנות של הלילה, עם הרבה מאד כוח ואורות כחולים כי הגענו למסקנה שזה מה שצריך לעשות - בולטות, בולטות, ועוד פעם – בולטות, על מנת להשרות ביטחון בקרב התושבים משני הצדדים.

משה כהן: אני מקווה שאנחנו באמת בסוף הדרך על מנת שהחיים יוכלו לחזור למסלולם ואיכות החיים תחזור למקום.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה למפקד משטרת עכו.

גאלב מג'אדלה: יישר כוח.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מצפים שתעבירו לנו דו"ח על השתלשלות הדברים, על הצעדים שנקטתם.

גאלב מג'אדלה: לי נודע שהחייל הומלץ על ידי הגורמים החוקרים – להעמדה לדין ולי נודע גם שאזרח ערבי נמצא במעצר בית במשך 5 ימים.

גאלב מג'אדלה: האם העובדות נכונות?

משה כהן: חוץ מהעובדה לגבי החייל - -.

משה כהן: נכון לאתמול בלילה - -

גאלב מג'אדלה: אני מתכוון לחיל שביצע את הירי.

משה כהן: כן, ודאי.

משה כהן: מצ"ח סיים את החקירה בעניינו של החיל והעביר את תיק החקירה להחלטת הפרקליטות הצבאית.

גאלב מג'אדלה: יש המלצה?

משה כהן: אני לא יודע.

גאלב מג'אדלה: אם לך לא ידוע, אז למי יכול להיות ידוע?

משה כהן: אני יודע שמצ"ח סיים את החקירה, וכרגע – התיק נמצא במשטרה.

דוד אזולאי: זה יוצא משליטתם ועובר לצבא.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה, אדוני, יישר כוח.

גאלב מג'אדלה: כבוד הרב, בבקשה.

יוסף ישר: אדוני היושב ראש, חברי הוועדה הנכבדים ובתוכם - ידידנו הנכבדים, חברי הכנסת אזולאי וחבר הכנסת זכור, שאתם תושבי העיר שלנו.

יוסף ישר: אנחנו באנו לכאן על מנת באמת לחפש את הנוסחה הגואלת.

יוסף ישר: באנו לכאן בכדי לנסות ולחפש את הדרך האמיתית איך להביא לרגיעה.

יוסף ישר: ברור הדבר שאם באמת ובכנות, עם יד על הלב אנחנו רוצים להביא לרגיעה, אנחנו חייבים להעמיד דברים על דיוקם, ואז נוכל לצאת לדרך של סולחה, רגיעה, הבנה.

יוסף ישר: לכן, ברשותכם, מספר מלים.

יוסף ישר: רצינו, דבר ראשון, לספר על שני דברים.

יוסף ישר: עכו היתה מאז ומעולם עיר של סמל.

יוסף ישר: סמל אמיתי לחיים בצוותא.

יוסף ישר: דו קיום לא היה מושג ערטילאי.

יוסף ישר: דו קיום אמיתי שרר בעכו.

יוסף ישר: אני תמיד הייתי גאה להיות חבר במועדון "רוטרי" בעכו, מועדון ייחודי בעולם כולו.

יוסף ישר: אין בכל העולם מועדון כמו שהיה בעכו.

יוסף ישר: נמצא שם רב, קאדי, כומר, דרוזים, באהאים, יהודים.

יוסף ישר: כולם ביחד, בצוותא.

יוסף ישר: אין הרכב כזה כמו בעכו.

יוסף ישר: היינו גאים בזה.

יוסף ישר: מדוע?

יוסף ישר: – זה היה סמל לביטוי אמיתי לחיים בצוותא, דוגמה ומופת, וזה, בעצם, היה כרטיס הביקור של עכו מאז ומעולם.

יוסף ישר: לאחרונה, לצערי הרב, חל כרסום באידיליה הזו.

יוסף ישר: אינני יודע על ידי מי.

יוסף ישר: ישנם כנראה איזה אלמנטים קיצוניים, אינטרסנטים, שמעונינים להרוס את היפה שבעיר, וזה בה לידי ביטוי בשנים האחרונות, בהתקפות למיניהן.

יוסף ישר: נשרף בית כנסת בעכו.

גאלב מג'אדלה: מתי זה קרה?

יוסף ישר: לפני כשנה וחצי.

קריאה: גם מסגד נשרף.

יוסף ישר: מסגד לא נשרף, חלילה, בעכו.

יוסף ישר: וגם לא יישרף, חלילה, היה סיפור עם איזה בית עזוב שסיפר לאחרונה כבית כנסת יותר מאשר כמסגד, ועשו שם מדורת ל"ג בעומר וזה לא היה בסדר.

יוסף ישר: אף אחד לא הולך לשרוף מסגד, חס וחלילה.

יוסף ישר: בית כנסת נשרף.

יוסף ישר: עשינו הכל לרגיעה, אבל הכרסום חל.

עבאס זכור: חשוב להגיד שלא ערבים שרפו את בית הכנסת.

עבאס זכור: זה עבריין - - -

יוסף ישר: ילדים ערבים עשו את זה.

יוסף ישר: מצטער.

יוסף ישר: אנחנו נעמיד דברים על דיוקם.

גאלב מג'אדלה: סליחה, כשיגיע תורך תגיד את דעתך.

גאלב מג'אדלה: עכשיו הרב אומר את דעתו.

יוסף ישר: אנחנו רוצים, כפי שאמרתי בתחילת דבריי- המטרה שלנו היא להגיע לרגיעה.

יוסף ישר: לא נוכל להביא לרגיעה אם לא נעמיד דברים על דיוקם.

יוסף ישר: אז נוכל לטפל בבעיה באופן אמיתי, בצורה נכונה.

יוסף ישר: זה הרצון של כולנו.

יוסף ישר: אנחנו רוצים לחזור אחורה.

יוסף ישר: קרו דברים בעיר הזו.

יוסף ישר: קרו דברים, וזה הגיע לשיא בשמחת תורה האחרון.

יוסף ישר: יש ישיבת הסדר בעכו, כפי שיש בהרבה מקומות בארץ.

יוסף ישר: באים בחורים שמשרתים בצבא ומשלבים את השירות הצבאי שלהם בלימוד תורה.

יוסף ישר: חיפשו מקום.

יוסף ישר: מצאנו להם מקום בבית כנסת שהיה בשעתו, בית הכנסת הזה התרוקן.

יוסף ישר: הם קיבלו מבנה, זה מבנה זמני, עומדים לבנות בנין יפה.

יוסף ישר: יושבים שם למעלה מ- 100 בחורים נפלאים, בחורי חמד, בחורים טובים.

יוסף ישר: יושבים שם 4 שנים.

יוסף ישר: מעולם לא שמענו על התגרויות מצדם, לא שמענו שהם גרמו לאיזה פרובוקציות כלשהן.

יוסף ישר: 4 שנים של שקט ושלווה.

יוסף ישר: אני לא יודע מי.

יוסף ישר: ישנה, לאחרונה, איזו מין הסתה של גורמים קיצוניים וצריך לבדוק מי הגורמים האלה.

יוסף ישר: למי יש אינטרס להרוס את מערכת היחסים הטובה?

יוסף ישר: זה שבחורי הישיבה שכרו שם דירות?

יוסף ישר: איפה הם יגורו?

יוסף ישר: הרי הם חייבים לגור בקרבת הישיבה.

יוסף ישר: יש דבר יותר יפה מזה שבחורי ישיבה גרים יחד, בשכנות?

יוסף ישר: יש תלונה מאיזה שכן אחד שפעם מישהו התגרה בו?

יוסף ישר: מעולם לא.

יוסף ישר: שום דבר.

יוסף ישר: אפשר לבדוק את הנושא.

יוסף ישר: שום התגרות.

מוחמד ברכה: כן.

מוחמד ברכה: יש שכנים שנאלצו לסגור חלונות - - הכל בגלל הפרעות, בגלל ההשתוללויות שם.

יוסף ישר: מעולם לא היה דבר כזה.

גאלב מג'אדלה: הגישו תלונה למשטרה?

מוחמד ברכה: כן.

יוסף ישר: צריך לבדוק את זה.

יוסף ישר: לא ידוע לנו על דבר כזה.

יוסף ישר: נמצא כאן ראש הישיבה הדגול, והוא יאמר את דברו בוודאי.

יוסף ישר: אנחנו יודעים מה ההנחיות שיש לבחורים – לא להתגרות, חלילה, לא ליצור שום פרובוקציות, חלילה, ואנחנו יודעים שהם עומדים בזה בגאון.

יוסף ישר: כל מעיינם בלימוד ובמסגרת לימודית.

יוסף ישר: קרה, בשמחת תורה, כפי שנהוג ומקובל בכל עיר ואם בישראל - תלמידי ישיבה, אחרי טקס ההקפות של הישיבה – יצאו עם ספרי תורה בדרכם לשמח בתי כנסת באזור תוך כדי שירה וריקודים, ונילווים אליהם נשותיהם, עגלות עם ילדים - - -

אורי אריאל: באיזו שעה זה היה?

יוסף ישר: בבוקר וגם אחר הצהריים.

יוסף ישר: באחד מבתי הכנסת עורכים את ההקפות אחר הצהריים.

יוסף ישר: הישיבה יצאה לקראתם, לגשת לבית הכנסת ולשמח אותם.

יוסף ישר: תלמידי הישיבה הותקפו על ידי מי שרצה ליצור פרובוקציה.

יוסף ישר: נא לבדוק את הנושא הזה.

יוסף ישר: בחורי הישיבה הותקפו, במטר אבנים ומקלות, שלושה בחורים נפצעו.

יוסף ישר: ראש הישיבה הופל ארצה, משקפיו נשברו, סדק ביד.

יוסף ישר: לא שמענו שערבי אחד נפגע משום שלא היתה שום התקפה.

יוסף ישר: למה להציג את זה - -

גאלב מג'אדלה: ראש הישיבה רשום והוא ודאי ידבר על מה שעבר עליו יותר מכל אחד אחר.

יוסף ישר: אז אם אנחנו באמת רוצים להביא לרגיעה, בואו נעמיד את הדברים על דיוקם.

יוסף ישר: עד כמה שידוע לנו - היריה נעשתה, לא, חלילה כדי לירות.

יוסף ישר: היריה נורתה כי ניסו לחטוף ממנו את הנשק.

יוסף ישר: ואז הוא ירה יריה באוויר, וכפי שמפקד התחנה הנכבד אמר - מצ"ח בודקת את זה.

יוסף ישר: יבדקו.

יוסף ישר: אנחנו סומכים גם על המשטרה וגם על מצ"ח שיעשו את העבודה.

יוסף ישר: במקום להרגיע את הרוחות הסוערות ולהוקיע את המסיתים, הפיצו גרסה הפוכה.

יוסף ישר: וחבר הכנסת ברכה, היקר, בוא נראה מה הגרסה הנכונה, ואז נוכל להגיע לרגיעה האמיתית.

יוסף ישר: ידידיי היקרים.

יוסף ישר: נגזר עלינו לחיות בצוותא.

יוסף ישר: עלינו לכבד זה את דתו של זה, זה את תרבותו ואת מנהגו של זה.

יוסף ישר: לא בהסתה מיותרת, לא בפגיעות, לא בקריאות גנאי, רק בהושטת יד, ברצון להבין, ברצון להרגיע, ברצון להחזיר לעכו היפה את השלווה הפסטורלית כדי שנמשיך לשמש דוגמה לכל העולם כי יהודים וערבים יכולים לחיות ביחד מתוך דו קיום אמיתי.

דוד אזולאי: אדוני, היושב ראש.

דוד אזולאי: אני אומר שאני כבר 10 שנים כאן חבר כנסת.

דוד אזולאי: מי שיודע – מעולם לא יזמתי דיון, לא בוועדה ולא במליאה, בעניין סכסוכים בין יהודים וערבים בעכו.

דוד אזולאי: לא שלא היו, היו.

דוד אזולאי: אבל השתדלנו תמיד להוריד את הלהבות, כי – איך אמר הרב?

דוד אזולאי: – נגזר עלינו לחיות יחד בעיר הזאת, אין לנו ברירה.

דוד אזולאי: מי שבחר לגור בעכו, עשה זאת מתוך ידיעה ברורה שחיים שם ערבים ולכן, מי שבחר בעיר הזו יודע למה הוא הולך.

דוד אזולאי: ובמשך כל השנים – יושבים פה תושבי עכו וחברי כנסת שיעידו על כך, כל הדיונים שהיו על עכו היו איך ליצור ולבנות את העיר עכו, ואיך להביא עוד תושבים.

דוד אזולאי: זה מה שעשינו במשך כל השנים.

דוד אזולאי: ידידי, חבר הכנסת ברכה, אני מצטער להגיד לך שהדיון הזה מיותר.

דוד אזולאי: אם זה היה תלוי בי, הוא לא היה מתקיים - -

גאלב מג'אדלה: שלא תהיינה אי הבנות – נענינו לנשיאות הכנסת.

מוחמד ברכה: הכנסת צריכה להתנצל שהיא מקיימת דיון על מתיחות מסוימת?

מוחמד ברכה: הבעיה היא הדיון או ליבוי היצרים?

דוד אזולאי: חבר הכנסת ברכה, לא אתן לך ללבות כאן יצרים ולא אתן לך לגרום לסכסוך בין יהודים וערבים בעכו.

דוד אזולאי: יכולתי להגיש הצעה לסדר היום וחבר הכנסת עבאס זכור יכול - -

אורי אריאל: הוא שכנע אותי להוריד את ההצעה שלי.

דוד אזולאי: חבר הכנסת עבאס זכור כתושב העיר יכול היה גם הוא להגיש הצעה לסדר היום, אבל שנינו היינו מספיק חכמים לא לעשות את זה.

דוד אזולאי: חבר הכנסת אורי אריאל הגיש הצעה ואמרתי לו: אנא ממך, רד מהעניין הזה.

דוד אזולאי: למה?

דוד אזולאי: - הכל מתוך ראיה - -

מוחמד ברכה: כנראה שיש כאלה שלא רוצים שהאמת תיוודע.

מוחמד ברכה: יש כאלה שרוצים לחפות על השתוללות של אנשים.

אורי אריאל: יש כאלה - - של חבר הכנסת אזולאי או חבר הכנסת זכור.

מוחמד ברכה: אתה חבר כנסת?

מוחמד ברכה: אתה בא לטעון נגד דיון בכנסת?

מוחמד ברכה: עד כדי כך הגעת?

דוד אזולאי: אני לא מתכוון להתנצח אתך על העיר עכו.

דוד אזולאי: אני מכיר את עכו קצת קצת יותר ממך, עם כל הכבוד.

דוד אזולאי: ועבאס זכור מכיר את עכו - - לא מתנצח אתך בעניין הזה.

מוחמד ברכה: אני מכיר את עכו הרבה יותר ממך.

מוחמד ברכה: לא קצת.

אורי אריאל: - - -

מוחמד ברכה: זו השאלה, או השאלה היא שהיתה תוקפנות נגד תושבים?

מוחמד ברכה: תתייחס לגופו של עניין.

דוד אזולאי: לכן אני בדעה, ואף אחד לא ישנה את דעתי – אני טוען, עם כל הכבוד לנשיאות, שהדיון הזה הוא מיותר.

דוד אזולאי: והתוצאה הסופית תדבר בעד עצמה.

דוד אזולאי: לדעתי, מפקד משטרת עכו והמשטרה בעכו עשו עבודה יוצאת מן הכלל - הן בסיפור של הרמאדאן והן בסיפור של שמחת תורה.

דוד אזולאי: הרמתי טלפון למפקד משטרת עכו, קיבלתי פרטים, ובכוונה לא נכנסתי לקלחת הזו כי אני חושב שהתערבותם של פוליטיקאים רק מלבה יצרים.

דוד אזולאי: יש מספיק נכבדים בעיר הזו, יש מספיק אנשים מכובדים משני הצדדים שיכולים לשבת ולדון יחד על מכלול הדברים, בלי התערבות של פוליטיקאים.

דוד אזולאי: אני חייב לציין שהמשטרה עשתה מעל ומעבר כדי להרגיע את הרוחות.

דוד אזולאי: יום שמחת תורה – פשוטו כמשמעו, וזה בא לידי ביטוי בי היתר ביציאה לרחוב, בריקודים ובשמחה עם ספרי תורה.

דוד אזולאי: ומה לעשות שבית הכנסת בשכונת וולפסון נמצא בלב ליבה של השכונה, בתוך העיר עכו.

דוד אזולאי: יש רחבה גדולה, והבחורים, שאני מקדם אותם בברכה, בחורי ישיבה שבאו לעכו להתגורר בה, ואני חושב שהם לא צריכים להיענש על כך, באו בהתלהבות ובשמחה, יצאו עם ספרי תורה, להביע את השמחה ולרקוד שם.

דוד אזולאי: מה קרה?

דוד אזולאי: עובדה היא שכאשר היה הרמאדאן וביקשו להעביר את מערכת ההגברה, מפקד העיר, ראש העיר, יחד עם חבר הכנסת עבאס זכור עשו הכל להרגעת הרוחות ומצאו את הנוסחה הטובה מבלי שזה הגיע לוועדת הפנים.

עבאס זכור: אני מברך את כל הנוכחים – במיוחד את תושבי עכו, יהודים וערבים.

עבאס זכור: אנחנו תושבי העיר, ואני גם יליד העיר.

עבאס זכור: אני גאה מאד בעיר שלי ומיד רציתי שעכו תהיה דוגמה לחיים משותפים ודו קיום ושנעביר מסר לכל העולם שיש אפשרות שנחייה ביחד וכל אדם יקבל את הזכויות שלו.

עבאס זכור: אני במיוחד מברך את מפקד תחנת עכו שתמיד עוזר ומאפשר שתמיד בכל האירועים שיש בעכו, ואני הייתי מקווה שלא נפרסם, כי בתוך הבית, בתוך המשפחה, יש לפעמים בעיות.

עבאס זכור: אם נוכל לטפל כמו שצריך ולסגור את הדברים בבית זה טוב ומצוין.

עבאס זכור: אבל אני לא מתנגד שחבר הכנסת מוחמד ברכה יעלה את זה, כי לא מובן מה קרה בדיוק, יש האשמות וכל אחד מאשים את השני.

עבאס זכור: אני בטוח שיש טעויות מכל הצדדים, אבל הטיפול שהיה במה שקרה ברמאדן הוא שהביא אותנו למצב הזה.

עבאס זכור: אני רוצה להדגיש עוד כמה דברים.

עבאס זכור: חופש הפולחן.

עבאס זכור: אני לא רציתי שהרב יעלה את העניין שערבים שרפו בית כנסת.

עבאס זכור: זה היה בצפון עכו, שהרוב בה יהודי, ויש גם תושבים ערבים שגרים שם.

עבאס זכור: אם הערבים היו רוצים לשרוף בית כנסת – יש בית כנסת בתוך העיר העתיקה.

עבאס זכור: כולנו, כל הערבים, שומרים על בית הכנסת.

עבאס זכור: אף אחד לא שמע בעכו שמישהו איים על בית הכנסת או שרף את בית הכנסת בעיר העתיקה או מנע מיהודי להגיע ולהתפלל בה.

עבאס זכור: אנחנו לא מתנגדים.

עבאס זכור: שכל אחד יתפלל היכן שהוא צריך.

עבאס זכור: איפה שיש מקום קדוש – כולנו צריכים לכבד אותו.

עבאס זכור: מה שהיה – הטיפול בבעיית המואזין פעם אחת ביום בחודש הרמאדן, באמצע היום למשך דקה וחצי – מה הבעיה?

עבאס זכור: מי שהתלונן ומי שהביא את הלחץ הזה זה כמה חברה', והמשטרה ידעה איך לטפל בזה, אבל היתה בעיה שלחצו כמה קיצונים, כמה אנשים שלא טוב להם לשמוע את קול המואזין.

עבאס זכור: אני אומר - -

גאלב מג'אדלה: אלה היו אנשים דתיים?

עבאס זכור: אני לא יודע מי התלונן בדיוק.

עבאס זכור: אבל אני אומר שפעם התלוננו בעכו, כאשר ראש העיר היה אלי דה-קסטרו והוא היה אומר שהמואזין הוא חלק מהנוף של עכו.

עבאס זכור: כך הוא היה מתבטא בעניין הזה.

עבאס זכור: אני רוצה להדגיש כמה דברים על חופש הפולחן בשכונת וולפסון - -

גאלב מג'אדלה: לא במקרה שאלתי אותך כי יהודי דתי לא יכול להתנגד למואזין כי הוא מאמין בכל הדתות כמו שאני מאמין - -

אורי אריאל: זו פרשנות מקלה, אבל נשאיר את זה כרגע ככה.

עבאס זכור: אני בטוח שהיחסים בין יהודים וערבים בעכו מעולים.

עבאס זכור: אין לנו שום בעיה עם יהודים בעכו, וגם ליהודים מעכו אין בעיה עם ערבים.

עבאס זכור: הבעיה היתה עם אנשים שהגיעו מחוץ לעכו, שלא מכירים את המנטליות של הערבים, איך להתנהג אתנו, איך להתייחס אלינו.

מוחמד ברכה: עזוב, "מנטליות" זו לא מילה מתאימה.

מוחמד ברכה: נאמר- לא מכירים את אורח החיים שלנו.

עבאס זכור: כולנו מתנגדים להגירה שלילית – של יהודים ושל ערבים מעכו.

עבאס זכור: אנחנו מברכים כל מי שירצה לגור בעכו, אבל מי שרוצה לגור שם, אם יהודי או ערבי, שיידע שגרים בעכו יהודים וערבים יחד.

עבאס זכור: העיר מעורבת, העיר משותפת.

עבאס זכור: אני גם מקווה שהיחסים הקיימים בין הפוליטיקאים בעכו – זה כמו בכנסת.

עבאס זכור: אני וזאב נוימן וראש העיר, וכל הרשימות בעכו, ביחסים טובים מאד.

עבאס זכור: הרב שכח להעלות – בחג של המוסלמים, כל אנשי הדת של כל העדות מגיעים למסגד ומברכים את המוסלמים.

עבאס זכור: בחג של הנוצרים – מגיעים לכנסיה ומברכים את הנוצרים.

עבאס זכור: גם בחג של היהודים כולנו בעיריה מברכים את היהודים.

עבאס זכור: זה דבר קיים בעכו.

עבאס זכור: אני מבקש דבר אחד, שנטפל בכל מי שמגיע מחוץ לעכו.

עבאס זכור: הרב הראשי של צפת שמגיע לעכו - קורא בכנס גדול בעכו להחרים את הערבים, זה פורסם ביום שישי בעיתון.

נאדיה חילו: זה לא בסדר.

עבאס זכור: הוא קורא לא למכור דירות לערבים, לא להשכיר להם דירות.

עבאס זכור: מי שמגיע מחוץ לעכו ואומר דברים כאלה, אני ביקשתי לחקור את האנשים האלה שמאיימים על תושבי עכו.

עבאס זכור: אנחנו ביחסים טובים, אין בעיה היום בעכו.

עבאס זכור: אני מבקש לטפל בכל מי שמחמם את האווירה ואני קורא להרגעת הרוחות בעכו.

מוחמד ברכה: אגב, צריך לברך את ראש העיר על כך שהוא עבר לגור בעכו.

נחמן מועטי: אני תושב העיר מזה 50 שנה.

נחמן מועטי: הגעתי בגיל 4 חודשים לארץ, ישר לעכו, למעברה.

נחמן מועטי: הפלא ופלא.

נחמן מועטי: אני חושב שאנחנו מפספסים כאן נקודה רצינית.

נחמן מועטי: אני מדבר על התכלס', על זה שילד ברחוב בן עמי הולך וחוטף מכות מילדים או נערים ערבים.

נחמן מועטי: אי אפשר שילד מסכן שהולך עם מזוודה של תרופות נגד סוכרת, ותופסים אותו נערים ברחוב, נערים ערבים ודופקים לו את כל הסוכרת במכה אחת כך שהוא נאלץ להגיע לבית חולים.

נחמן מועטי: אי אפשר להגיע כאן למצב שבחורות יושבות ברחוב ובחורים מציקים להם.

נחמן מועטי: זה לא דו קיום.

נחמן מועטי: הדו קיום היה פעם, כשהיינו ילדים.

נחמן מועטי: הדו קיום היה פעם כשאני הייתי יכול להסתובב בעיר העתיקה, והייתי יושב לשתות קפה אצל חאמודי - - -

עבאס זכור: - - -

נחמן מועטי: אי אפשר להאשים את - -

גאלב מג'אדלה: אתה לא מסכים עם הרב שיש דו קיום?

נחמן מועטי: דו הקיום הוא חד כיווני.

גאלב מג'אדלה: לא יכול להיות דו קיום חד כיווני.

נחמן מועטי: חד כיווני כיוון שיש קבוצות מיליטנטיות בעיר הזו שמנסות להלהיט את האוכלוסייה הערבית כנגד האוכלוסייה היהודית.

נחמן מועטי: זה היגיע למצב כזה - ביום העצמאות, למשל, אתה יודע איזה ברכות יפות היו מברכים הקאדי או חבר המועצה - - לא ראיתי שום גורם ערבי שברך.

נחמן מועטי: גם לא בראש השנה.

נחמן מועטי: זה הגיע למצב כזה, לצערי הרב, שביום כיפור , הקדוש ביותר לעם היהודי, היו נפצים ברחוב בן עמי וחברים מהאוכלוסייה הערבית זרקו פיצוצים וניפצו נפצים.

נחמן מועטי: ביום הכי קדוש.

נחמן מועטי: על זה אנחנו מדברים.

נחמן מועטי: כן, חבר הכנסת זכור – אתם לא תשרפו שום דבר בעיר העתיקה, מאחר ואתם רוצים שקט בתוך העיר העתיקה, ואת הבלאגן אתם רוצים בעיר החדשה.

קריאה: זה לא נכון.

קריאה: אתה חושב את זה, זה שקרים.

עודה אחמד: אני חבר מועצת העיר עכו, שהיא עיר יהודית – ערבית והיא תישאר כך.

עודה אחמד: האוכלוסייה הערבית מעוניינת לשמור על דו הקיום השברירי.

עודה אחמד: אני מצדיק אותך.

עודה אחמד: אין דו קיום אמיתי בעכו.

עודה אחמד: וכל זה מההתנהגויות ומהמדיניות של העיריה ושל ממשלות ישראל לדורותיהן, במה שנוגע לאוכלוסייה הערבית בעכו.

עודה אחמד: רק אתמול השתתף רב העיר וראש העיר וסגנו בהנחת אבן פינה לשכונה לחיילי קבע בעכו.

עודה אחמד: כלומר, ערבי, כמוני, לא יכול לבוא לשכונה כזו.

אורי אריאל: למה?

אורי אריאל: אם אתה חייל, אז אתה יכול.

עודה אחמד: אל תתחכם, כי אתה עשית מהמשוגע הזה, סלמה, שהוציא כרוז – עשית ממנו לאומן גדול כאילו הוא מוביל את כל הציבור הערבי.

אורי אריאל: סלח לי.

אורי אריאל: בתורי אני אסביר לך.

עודה אחמד: חברי אומר כאן שילדים יהודים לא יכולים להסתובב בעכו, כי ערבים תוקפים אותם וזה על רקע לאומני.

עודה אחמד: וגם על זה מדבר הרב , וראש העיר.

עודה אחמד: למרבה הצער מדברים.

עודה אחמד: הבעיה שלנו היא שהאנשים האלה מדברים בשתי שפות.

עודה אחמד: אצל הערבים הם אומרים משהו, בחג, באסיפות, ואצל היהודים הם אומרים דברים אחרים לגמרי, דברים הפוכים.

עודה אחמד: אני שמעתי את זה באוזניי שלי, למרבה הצער, באותו היום, כשאנחנו ניסינו להרגיע את הרוחות בוולפסון.

עודה אחמד: הרב אמר דברים ואחרי שעה, בבית ספר "התומר", ליד הבית שלי, אמרו דברים אחרים לגמרי.

מוחמד ברכה: מה אמרו?

עודה אחמד: כשערבי תוקף יהודי או ערבי זה על רקע לאומני.

עודה אחמד: כשערבי הוא עבריין זה רק על רקע לאומני, אבל כשיהודי תוקף או שורף מסגד - -

יוסף ישר: איפה?

עודה אחמד: במנשיה.

קריאות: - - -

גאלב מג'אדלה: אדוני, חבר מועצת העיר – אתם רוצים להתווכח?

גאלב מג'אדלה: צאו החוצה.

קריאה: למה הוא אמר שזה לא מסגד?

קריאה: זה מסגד בשבילי.

קריאה: מדינת ישראל קמה ב- 48, והמסגד היה שם לפני 48.

עודה אחמד: אז כשערבי משתולל , תוקף, או גונב – זה על רקע לאומני.

עודה אחמד: יש מי שמנחה אותו איך לגנוב, איך להרביץ לילדים ואיך להפריע לסוחרים.

עודה אחמד: ככה, לאומנות.

עודה אחמד: אבל כש-10 יהודים על יד בית העם, בשיכון, תוקפים את הבן והבת שלי – זה ונדליזם, נערים, ילדים, מה לעשות.

מוחמד ברכה: כשתוקפים את אחותו של חבר הכנסת זכור - -

עודה אחמד: כשיהודי תוקף זה ונדליזם, אבל כשערבי גונב או גורם לפנצ'ר באוטו - זה לאומנות, ויש יד מנחה לדבר הזה בעכו.

גאלב מג'אדלה: תודה רבה.

גאלב מג'אדלה: אתה אומר דברים חמורים, זה ההפך מדו קיום.

עודה אחמד: אני רוצה בבקשה של התושבים - בקשה שהבחורים הזרים האלה, לעכו, לא יסתובבו עם נשק בשכונה הזו.

עודה אחמד: הנשק הזה מפריע לכולם, ואין צורך בו.

דוד אזולאי: אין בחורים זרים בעיר עכו, אני לא יודע על מה אתה מדבר.

עודה אחמד: אתה מכיר אותו?

עודה אחמד: אפילו המשטרה אמרה לו: אל תיכנס לשכונה.

עודה אחמד: המקרה היה ביום שישי – אף אחד לא היה.

עודה אחמד: הוא יודע.

עודה אחמד: בכיכר שם, מפקד הסיור אמר לו מפורשות – יש הוראה שלא תיכנס לשכונה.

עודה אחמד: הוא לא הסכים.

דוד אזולאי: הוא תושב העיר.

עודה אחמד: הוא לא תושב העיר, אני לא מכיר אותו.

מוחמד ברכה: - - אתה יודע את זה.

עבאס זכור: תשאל את מפקד התחנה אם החייל העצור הוא תושב עכו או לא.

דוד אזולאי: יש בחורי ישיבה.

דוד אזולאי: נכון שהם לא תושבי העיר אבל הם לומדים בעיר.

דוד אזולאי: יש הרבה בחורי ישיבה בירושלים שאינם תושבי המקום.

ואסל טאהא: אז אם הוא תלמיד הוא צריך להיות מנומס.

אורי אריאל: אני הסכמתי עם ידידי, חבר הכנסת דוד אזולאי, שלא להביא את זה לסדר היום כי הוא הסביר לי את דעתו, שזה לא יעזור לעיר אלא רק יכול לפגוע בה.

אורי אריאל: נדמה לי שמה שמאחד את כולם זה שאין רצון לפגוע בעיר עכו ובתושביה.

אורי אריאל: כמה דו קיום יש שם?

אורי אריאל: אני לא בטוח.

אורי אריאל: שמעתי את עודה אחמד ואחרים.

אורי אריאל: יש ניסיון של דו קיום, אני מסכים.

אורי אריאל: צריך לחזק אותו.

אורי אריאל: היינו שם בסיור.

אורי אריאל: הסיור היה שקט מאד, מעניין מאד.

אורי אריאל: היינו בעיריה ובמשטרה, היינו בעיר העתיקה וראינו את בית כנסת הרמח"ל ודברים אחרים.

אורי אריאל: הסיור היה שקט מאד וכששאלו אותי עיתונאים אם יכולה להיות פה איזושהי בעיה – אמרתי שאין פה שום פרובוקציה משום צד.

אורי אריאל: נהינתי לראות את הפיתוח.

אורי אריאל: אני רוצה להציע שתי הצעות החלטה לוועדה, למרות שאינני חבר בוועדה: 1.

אורי אריאל: שאנחנו קוראים לשר לביטחון פנים לחזק את המשטרה בעיר עכו.

אורי אריאל: שמענו את סגן ניצב משה כהן, מפקד התחנה, שהם חושבים שהתשובה היא בולטות.

אורי אריאל: כמה שיותר יראו את נוכחות המשטרה - -

גאלב מג'אדלה: זה הדבר שמוסכם כמעט על כולם.

אורי אריאל: אני כבר פניתי לשר דיכטר, אבל אם הוועדה פונה זה ודאי אחר, אם תהיה פה הסכמה – לחזק, לפחות באפן זמני.

אורי אריאל: יכול להיות שבעוד שלושה חודשים הכל כבר יהיה נהדר, ויחליט מפקד התחנה שהוא לא צריך אותם, ואז הוא יוכל לשלוח אותם למקום אחר.

אורי אריאל: זו קריאה אחת.

אורי אריאל: קריאה שניה – אני מציע שהוועדה תחליט שהיא מקיימת סיור בעיר עכו, בזמן הקרוב, כפי שאדוני יקבע.

אורי אריאל: סיור שלא על הנושא הזה, אלא על פיתוחה של העיר עכו.

אורי אריאל: ידוע לכולם שנעצרו תקציבי תיירות, ותקציבים אחרים, וכן הלאה והלאה.

אורי אריאל: אני לא ארחיב בנושא עכשיו.

אורי אריאל: לפי דעתי התקנה הכי גדולה לאירועים ולבעיות זה פיתוחה של העיר עכו.

נאדיה חילו: לכל תושביה.

אורי אריאל: כשאומרים "כל תושביה" אני מתחיל להיות דרוך, כי אני מבין שיש בעיה.

אורי אריאל: לעכו.

אורי אריאל: בשבילי יש עכו אחת.

אורי אריאל: הייתי בעיר העתיקה, וגרים שם בעיקר ערבים.

אורי אריאל: הפיתוח נהדר.

אורי אריאל: אני רק חושב שאנחנו יכולים, בראשותך, לדחוף את הממשלה שבתקציב 2007 יהיו השקעות של עוד 100 מיליון שקל.

אורי אריאל: זה ייתן תנופה גדולה.

אורי אריאל: תהיה עבודה, תהיה פרנסה.

אורי אריאל: לפי דעתי זו תרומה גדולה, ועל זה כולם מאוחדים.

מוחמד ברכה: מסתבר שהדיון הזה מועיל במשהו.

נאדיה חילו: אדוני היושב ראש, אני גם מגיעה מעיר מעורבת, דומה מאד לעכו, אני מגיעה מיפו.

נאדיה חילו: חלק מהבעייתיות שהוצגה פה מוכרת לי מזוויות אחרות.

נאדיה חילו: אני כן רוצה להתייחס – בשנה שעברה גם היתה תלונה על המואזין ברמאדאן, ואני רוצה להגיד שמי שפתר את הבעיה זה דווקא היהודים שם , שהלכו והגנו ואמרו שזה חלק מהפולחן הדתי.

נאדיה חילו: הם יצאו נגד גורמים קיצוניים שבאו והם היו מבחוץ, גם – זה מאד דומה.

נאדיה חילו: אנשים שגרים במקום, ולא משנה אם הם ערבים או יהודים - יש להם את הנושא של השייכות.

נאדיה חילו: זה שמגיע מבחוץ תמיד נעדרת אצלו הנושא של השייכות המקומית, ולנושא של השייכות המקומית יש משקל.

נאדיה חילו: ואני גם שמעתי את הנימה בדבריך, חבר הכנסת אזולאי ובדברי חבר הכנסת עבאס זכור, וגם מהרב, נימה משותפת לטובת המקום.

נאדיה חילו: מה שאני רוצה להגיד – אני הייתי מצפה, על אף שזה נראה חריג – הקריאה הזו בעיתון, שתצא קריאה של יהודים מהמקום שאיכפת להם לשמור על הרקמה המאד דקה.

נאדיה חילו: צריך ללמוד לחיות ביחד ולהסתדר, לוותר ולבנות את דפוסי ההתנהגות.

נאדיה חילו: זה מאד דומה ליפו, ושם מצאו את שביל הביניים בין זה לזה.

נאדיה חילו: שביל הביניים הזה נמצא מזה כמה שנים.

נאדיה חילו: ארוחת הרמאדן ביפו היא ארוחה מאד כללית – של כל תושבי יפו, גם הדתיים.

נאדיה חילו: מגיעים גם רבנים, נוצרים מוסלמים.

נאדיה חילו: יש אווירה יפה.

נאדיה חילו: מצד שני – כשיש אירועים אצל היהודים, הופכים את זה למשהו יותר של העיר והעניין הזה מאד עוזר לקרב את הלבבות.

נאדיה חילו: אני הייתי בהחלט מצפה בהמשך לנאמר פה – ואני לא חושבת שהדיון הזה מיותר, זה כן סגירת מעגל מסוים, עם המלצות מעבר.

נאדיה חילו: מה ששמעתי מפה ומשם – זה מביא אותנו לשמירה על המשכיות בעניין.

נאדיה חילו: בנושא של העסקי הזה – שמעתי שזה יכול לגרום לתסיסה מסוימת.

נאדיה חילו: אם רב הוציא את הדבר הזה, אני בהחלט מצפה מכבוד הרב שייצא בקריאה מנוגדת ולהגיד שיעזבו את העניין ושאתה והאחראים בעיר – תוציאו הודעה יחידה שלאף גורם חיצוני אין זכות להתערב וללבות את היצרים.

נאדיה חילו: דבר כזה מלבה את היצרים והוא לא מכיל את הבעיה.

נאדיה חילו: ואז לפעול להמשכיות, וזה לא קל, לא קל.

צבי הנדל: אני חייתי במקום שכולם יודעים – הוא היה רווי מלחמות ושנאה.

צבי הנדל: דבר אחד מרכזי למדתי שם: שקומץ קטן שמגיע לפעמים למיקרו פרומיל, יכול לעשות ולעורר תסיסה עד כדי מלחמה והרג גם אם רוב מוחלט של האוכלוסייה, 99,9% לא מסכימים עם זה.

צבי הנדל: יש כוח, בגלל שזה לאומני, ומשוגעים יש לכולנו, ברוך השם.

צבי הנדל: ואז, כאילו כל אחד מרגיש שאם הוא לא יזדהה אתו אז הוא לא מספיק לאומי, לא מספיק יהודי או לא מספיק ערבי, וזה מתדרדר.

צבי הנדל: הסולחות שהמשטרה עושה , וכולם מברכים אותה - -

משה כהן: המשטרה לא עושה סולחות.

צבי הנדל: אמרו שהמשטרה הרגיעה רוחות וכו' המשטרה, להרגיע רוחות זה ודאי טוב.

צבי הנדל: מי שעושה דברים לא טובים מכל צד שהוא צריך שישלם מחיר יקר וכבד מאד מאד כדי שזה לא יחזור על עצמו כי בסוף זה מתדרדר וכשזה מתחיל קשה מאד - - יש על זה אמירה יהודית מאד עתיקה, שמי שמרחם על אכזריים סופו שמתאכזר לציבור הרחב.

צבי הנדל: אם אנחנו מרחמים על אותו קומץ - אני דווקא מקבל את דבריו של שכני שאם יש נוער, אז ילד רע או מוסת, שיכול להיות פרומיל.

צבי הנדל: אם יטופלו אלה ביד הכי קשה שאפשר, אז יש סיכוי שהדו קיום במהרה ישרור.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר את הדברים לכולנו- אנחנו צריכים מאד להיזהר, כי קל מאד להדליקה תבערה, וקשה מאד לכבד אותה.

יצחק אהרונוביץ': הרגישויות, הדו קיום, הסטטוס קוו\

יצחק אהרונוביץ': - כל מה שלא נגיד, צריך לשמור עליהם מכל משמר.

יצחק אהרונוביץ': אני אומר את זה באחריות, כי אנחנו מכירים את הדברים.

יצחק אהרונוביץ': לפעמים זה נער, לפעמים גורמים פליליים, לפעמים אנשים חולים, מציתים תבערה וקשה לכבות אותה.

יצחק אהרונוביץ': בואו נוריד כרגע את הלהבות.

יצחק אהרונוביץ': העלנו את זה לסדר היום, בואו נוריד את הלהבות וניתן לגורמים המתאימים לטפל.

יצחק אהרונוביץ': אני שומע כאן דברים טובים של כולנו – על מפקד התחנה, על התחנה שעושה את המאמצים, על המעצר שבוצע, והנושא שנמצא בפרקליטות הצבאית.

יצחק אהרונוביץ': לגבי המעצר – התקיפה של האד ם השני, גם הוא נעצר.

יצחק אהרונוביץ': אם יש תיקים ותלונות - תבואו, תתלוננו.

יצחק אהרונוביץ': אני מכיר את המשטרה, ואני מעריך שמשה כהן עושה את העבודה.

יצחק אהרונוביץ': הדברים יטופלו במלוא חומרת הדין.

יצחק אהרונוביץ': הדבר שאני בהחלט מצטרף אליו - במקומות שיש חיכוך או חשש לחיכוך, צריך להגביר את נוכחות המשטרה.

יצחק אהרונוביץ': אני מקבל את הרעיון, צריך לקרוא לשר.

יצחק אהרונוביץ': את ההתחלה הטובה הם עשו, אבל צריך לתגבר.

יצחק אהרונוביץ': נוכחות משטרה ומתנדבים משני הצדדים – יכולה לתרום לדו קיום.

יצחק אהרונוביץ': דבר שלישי – המנהיגות המקומית, ואני אומר את זה לרב וגם לקאדי, ולשני חברי הכנסת שאני מאד מעריך ומוקיר.

יצחק אהרונוביץ': אלה הגורמים, יחד עם חברי המועצה וממלא מקום ראש העיר, צריכים לשבת ולתת את הפתרון, כי ברמה המקומית בסופו של דבר יינתן הפתרון.

יצחק אהרונוביץ': עצם זה שזה עלה זה טוב, אבל מעבר לזה – הפתרון הוא בידיים שלהם.

יצחק אהרונוביץ': ואני אומר לנו, אומר את זה כפוליטיקאי – כפוליטיקאים אל לנו להעלות, אל לנו להתסיס ואל לנו לדחוף את הדבר הזה, ולשמור על הרמה המקומית מעבר למודעות שעלתה פה.

יוסי שטרן: אני ראש ישיבת ההסדר.

יוסי שטרן: יצא לי קצת החשק לדבר - -

גאלב מג'אדלה: אתה לא חייב, אתה יכול לוותר.

גאלב מג'אדלה: אם קלעו לדעתך, אתה יכול לוותר.

יוסי שטרן: נכון לפני כמה שעות – 10 שעות נזרקה אבן על הישיבה, ונשבר חלון.

יוסי שטרן: במזל פספסו את המיטה.

יוסי שטרן: המקרה הזה נכון גם ליום חמישי.

יוסי שטרן: פעם פרסמו באחד העיתונים כותרת: "האם ראש הממשלה מעשן סמים?

יוסי שטרן: – תשובה בעמוד 12".

יוסי שטרן: ואחר כך, בסוף כותבים: "לא".

יוסי שטרן: אז לפעמים אומרים – שני הצדדים.

יוסי שטרן: אני שומע פה הרבה ניחוחות על דו קיום ופיוס, אבל בעצם יש פה הרבה שטומנים את ראשם בחול.

יוסי שטרן: המצב חמור הרבה יותר ממה שמתואר פה.

יוסי שטרן: יש אנשים קיצוניים, ואם יש ספקות, הישיבה הבאה בשליחות ציונית של הבית הזה היא לחזק את הציביון היהודי של העיר.

קריאה: לא הבנתי.

יוסי שטרן: לדעתי, ישיבת ההסדר של עכו באה בשליחות הבית הזה, כנסת ישראל, בית המחוקקים, כדי לחזק.

יוסי שטרן: היא באה עם שליחות.

יוסי שטרן: היא באה בסדר, ביושר, בחוק.

יוסי שטרן: איבדנו חבר טוב בקרב בלבנון, והאנשים סופגים כבר 4 שנים גידופים ומכות.

יוסי שטרן: רק בחודשיים האחרונים – תלמידים שלנו הלכו בעיר, לאחד חטפו את הטלפון, השכיבו אותו ונתנו לו מכות.

יוסי שטרן: אנשים חוטפים בלי סוף ואני מנחה אותם: תהיו סובלנים.

יוסי שטרן: זה לא שהאנשים שלנו לא חזקים ולא בוגרי יחידות קרביות, אבל אנחנו אומרים שאנחנו באנו לפה עם שליחות.

יוסי שטרן: והשליחות היא איטית, והיא תיקח את הזמן.

קריאה: אז אתה בעד סובלנות.

יוסי שטרן: אני בעד סובלנות, כאשר בסופו של דבר יש פה דרך.

יוסי שטרן: עם כל הדו קיום, אני מכבד ואני יכול להיות מופת של כיבוד זכויות.

גאלב מג'אדלה: אתה יושב שם, בישיבה?

יוסי שטרן: יושב בישיבה .

יוסי שטרן: אני קניתי בית, אני תושב העיר.

יוסי שטרן: אני יושב בישיבה קרוב ל-16 שעות ביממה.

יוסי שטרן: בכל מקרה הכי קטן אני בא להרגיע.

יוסי שטרן: גם במוצאי שבת האחרון אני עמדתי בתווך, על הגדר, אחרי שזרקו אבן ואחרי שיצאו עם מקלות.

יוסי שטרן: אני באתי בגופי כדי להגיד לישיבה להמשיך הלאה.

יוסי שטרן: עד שבאו שני אנשים, הורידו אותי לרצפה ואז הלהיטו את הרוחות.

יוסי שטרן: אנחנו כן עם ציביון, כן עם אידיאולוגיה.

יוסי שטרן: את זה לא יוכלו לקחת מאתנו.

יוסי שטרן: הייתי רוצה שיעשו פה הצבעה בקרב חברי הכנסת אם הם היו מעונינים - - או לא היו מעונינים.

גאלב מג'אדלה: אף אחד לא בא לקחת ממך את הציביון ואת הדרך שלך, אבל אתה גם לא יכול לקחת את זה מאחרים.

יוסי שטרן: לא לקחנו.

יוסי שטרן: בסנטימטר לא לקחנו.

יוסי שטרן: התלמידים שלנו - יש למעלה מ-100 בחורים.

יוסי שטרן: מעולם הם לא קללו, לא דיברו.

יוסי שטרן: מה שכן – שכרו עוד דירה, עוד דירה.

יוסי שטרן: הדברים הקונבנציונליים.

יוסי שטרן: הכל לפי הספר.

יוסי שטרן: אנחנו אנשי חוק.

יוסי שטרן: אנחנו שומרים על החוק כמו סרגל.

עמאד חליל: אני בא להגיד שני דברים: אנחנו, בשכונה, רוב הדברים שנאמרו כאן קיר מול קיר, 20 ס"מ, הדפיקות על בגלל שהשכן שלי ואני צריך להרגיע אותו כי כל הלילה עושים מה שבא להם כל הלילה, עם כל הצעקות הוווכו

גאלב מג'אדלה: למה אתה לא פונה למשטרה?

צבי הנדל: יש לי בקשה – אם תקיים סיור בעכו, תזמין אותי.

גאלב מג'אדלה: תגיד לעוזר שלך שיעקוב באתר.

גאלב מג'אדלה: אתה תראה שהחל מהשבוע הבא יש סיור.

עמאד חליל: רוב הדברים שנאמרו כאן לא עונים לנו, כתושבים.

עמאד חליל: אנחנו חיים את הרעש קיר מול קיר, 20 ס"מ.

עמאד חליל: כל הרעשים, הוויכוחים, בשעות לא שעות.

עמאד חליל: כל הלילה דפקו בדלת של השירותים כשאשר בית מקביל לבית.

עמאד חליל: מדובר בצעירים, 6-7 ילדים, עם הנשק, והם עושים מה שבא להם כל הלילה, עם כל הצעקות והוויכוחים בינים.

גאלב מג'אדלה: אבל למה אתה לא פונה למשטרה.

גאלב מג'אדלה: יש שעות לילה שאסור לאזרחים להפריע אחד לשני.

עמאד חליל: פניתי למשטרה.

עמאד חליל: אנחנו בוויכוח מתמיד.

עמאד חליל: אני כל הזמן אומר שהמשטרה, אחרי המקרה, באה וגילתה סובלנות.

עמאד חליל: הקטע שהם נכנסו ונמצאים בתוך השכונה, בית מול בית, במנטליות, הבנות ודעות קדומות אחרות, זה דבר שמלהיב.

עמאד חליל: אנחנו נמצאים בשכונה שגם ככה יש בה - - -.

עמאד חליל: הבעיה היא בעיית חינוך.

עמאד חליל: יש לנו בעיה מאד קשה עם הילדים שלנו, בעצמנו.

עמאד חליל: למה להוסיף שמן למדורה?

עמאד חליל: הרשות הביאה לנו את האנשים הללו שנושאים נשק מול ילדים קשים, מול מצב קשה, כי ההשקעה בחינוך מלכתחילה היא קשה, ואז יש הרבה בעיות ברחובות גם ככה, גם בלי האנשים האלה.

עמאד חליל: להביא אותם לשכונה ולטעון כאילו הביאו אותם לגור בשביל סיבה דמוגרפית או אחרת, אז המגורים האלה לא תואמים את אותם אנשים.

עמאד חליל: למה לא מציעים להם מקום אחר?

עמאד חליל: שמעתי שלא רצו אותם בכמה מקומות.

עמאד חליל: פינו להם כמה דירות של "עמידר", בתוך שכונת וולפסון, בתוך רובע ערבי, בתוך רוב לוהט בעצמו, ואז התחיל העניין הזה.

עמאד חליל: אני בא ומבקש עוד פעם: ביקשנו שמירה לגני ילדים.

עמאד חליל: אותם צעירים שצהלו אחרי אותו מקרה שקרה בשפרעם, אותם צעירים שירדו ועשו עיגול בשמחת תורה, באותו יום של הרצח בשפרעם - -

יוסי שטרן: זה שקר.

יוסי שטרן: אני חייב לומר שזה שקר.

עמאד חליל: אני נמצא שם.

עמאד חליל: אני העליתי את הנושא לפני שנה וחצי ואמרתי: חברה', הכתובת על הקיר.

יוסי שטרן: זה לא נכון מה שאתה אומר.

יוסי שטרן: זה שקר.

יוסי שטרן: לא היה עיגול.

יוסי שטרן: לא היינו בישיבה בכלל, היה אז חופש.

עמאד חליל: אני בא ואומר – כדי להרגיע את המקום הזה, הצעתי היא להמשיך באותו מסלול וכיוון של שמירה בגני הילדים ותחנת המשטרה שעומדת לקום שם.

עמאד חליל: הנשק שיש להם בידיים מטריד הרבה אנשים.

עמאד חליל: הרבה אנשים לא יורדים לכיכרות.

עמאד חליל: הילדים לא יורדים.

עמאד חליל: הרבה אנשים בפחד, ואני גם בפחד מזה שיתלהט משהו בגלל הקטע של הנשק.

עמאד חליל: הרבה שנים חיינו ביחד ונמשיך לחיות יחד.

עמאד חליל: הנושא הזה בא אלינו ואנחנו לא באנו אליו.

דב חנין: אדוני היושב ראש, אני חייב לומר לך ולחברי הוועדה שאני מודאג מאד אחרי שאני שומע את דבריו של ראש ישיבת ההסדר, כי אני הייתי בטוח שהמשפט הראשון שהוא יאמר זה יהיה להתנער מהדברים שצוטטו בשמו.

דב חנין: הוא מצוטט כאילו הוא יזם חרם על הציבור הערבי בעכו, שזה עבירה על החוק.

יוסי שטרן: סליחה, אני לא אמרתי את זה.

גאלב מג'אדלה: כבוד הרב –זו פעם האחרונה שאתה מפריע למישהו לדבר.

יוסי שטרן: אם מדברים עלי, זכותי - -

גאלב מג'אדלה: סליחה.

גאלב מג'אדלה: יוכלו לדבר עליך, אתה לא חייב להשיב.

גאלב מג'אדלה: זכות הדיבור היא מהיושב ראש, אתה לא רשאי להשיב.

גאלב מג'אדלה: דיברת בזכות הדיבור שלך.

דב חנין: אני לא תושב העיר עכו.

דב חנין: אני נהנה להגיע לשם ואוהב את העיר, אבל מבלי לחקור בנסתרות, רק מהדברים הגלויים שמתפרסמים, אני קורא טקסטים שמאד מדאיגים אותי.

דב חנין: אני קורא, למשל, באתר ישיבת ההסדר, שהם מדברים בגלוי על כך – והוא גם אמר את זה כאן: שהוא נמצא בשליחות, בשליחות של הבית הזה, כך הוא מאמין, משום מה, כאשר השליחות הזו היא בעצם מכוונת להבטיח - איך הם אומרים באתר שלהם?

דב חנין: – עצמה, נחישות וביטחון בכל הנוגע לעתידה היהודי של העיר.

דב חנין: אני מבין ש"עצמה, נחישות וביטחון" מתבטאים, בין היתר, בהסתובבות עם הנשק, כי אני לא רואה שום סיבה אחרת להסתובב עם נשק בעיר, בלב ליבה של מדינת ישראל.

אורי אריאל: להסביר לך שחייל, אחת ההוראות הברורות, החד משמעיות שלו היא שהוא לא משאיר את נשקו בשום מקום - -

דב חנין: אני מכיר היטב את ההוראות לחיילים.

נאדיה חילו: אנחנו לא רואים אותם ביפו מסתובבים עם הנשק.

דב חנין: אני חושב, אדוני היושב ראש, שבסיכום הישיבה חייבת להיאמר אמירה ברורה, שוועדת הפנים של הכנסת תפעל ככל שביכולתה להגן על אופיה של עכו כעיר שחיים בה יחד ערבים ויהודים, כולם שווי זכויות, כולם בני העיר הזו.

דב חנין: הוועדה לא תאפשר לשום גורם – במיוחד שאומרים שהדברים נעשים בשליחותנו, ואז אני בכלל מזדעזע – לא תאפשר לשום גורם לפגוע ביחסים בין יהודים וערבים בעיר הזו שהם יקרים וחשובים לא רק לתושבי עכו אלא לכולם.

יהודה סטולוב: אני מנכ"ל אגודת המפגש הבין דתי, אגודה שהמרכז שלה בירושלים, שעוסקת בשימוש בשיח הבין דתי בצורה קונסטרוקטיבית לבניית יחסים טובים בין אנשי קהילות שונות.

יהודה סטולוב: בין השאר אנחנו מקימים קבוצות מתמשכות, ויש לנו קבוצות שפועלות כבר 4 ו-5 שנים, שמביאות יחד אנשים מקהילות שכנות ובונות יחסים טובים ביניהם, דרך הניהול המשותף של המקומות הדתיים.

יהודה סטולוב: זה לא מיועד דווקא לאנשים דתיים, אלא לאנשים בכלל.

יהודה סטולוב: עד עכשיו הקמנו 17 קבוצות כאלה, מהגליל העליון ועד אילת.

יהודה סטולוב: לפני כחודש וחצי יצא לי לפגוש את השייח' זכור במפגש מסויים, ושם התחיל הקשר בינינו.

יהודה סטולוב: הרבה לפני האירועים, נקבע פגישה למחר, כדי להוריד פעילות מהסוג הזה בעיר עכו וכדי לעודד את הדו קיום המצוין שכולם ציינו אותו, שקיים ברמה של המהיגים הדתיים וראשי העדות – להוריד גם אל הציבור הרחב.

יהודה סטולוב: אני חושב שהמטרה הזו של חזרה לרגיעה לא מספיקה כדי למנוע אירועים כאלה בעתיד.

יהודה סטולוב: חייבים לבנות מצב שבו היחסים אל האחר הם לא יחסים של חשד, של פחד, אלא יחסים של שכנות – שכנים מסוג אחר, אך שכנים שניתן להיות ידידים שלהם, וכן הלאה.

יהודה סטולוב: אני הייתי מאד שמח אם ועדת הפנים היתה מעודדת פעילויות כאלה, מעודדת את המדינה לתמוך בפעולות כאלה, ושולחת את ברכתה ותמיכתה לדברים כאלה.

יהודה סטולוב: תודה רבה.

אורי מזרחי: אחרי שנאמרו כל כך הרבה דברים, אני חושב שחבר הכנסת ברכה קצת מביך את אלה שמנהלים את ענייני העיר בצד הערבי.

אורי מזרחי: מוחמד ברכה: מה הביך, לא הבנתי.

אורי מזרחי: אמרתי שהעלאת הנושא הזה לדיון על השולחן לדעתי מביא למבוכה בצד הערבי, והידידים בצד הערבי, השייח ' זכור – אנחנו מכירים כבר המון זמן - -

מוחמד ברכה: הוא אמר לך שהוא מרגיש מבוכה בעניין?

אורי מזרחי: אני אומר מה שאני אגיד - -

מוחמד ברכה: אתה מדבר בשמו?

מוחמד ברכה: הוא יושב כאן, עדיין.

אורי מזרחי: השייח' זכור, חבר הכנסת, מכיר ויודע איזה יחסים טובים יש בעיר הזאת, שהיו בעיר הזו עד המקרה ההוא, ואולי קצת לפני זה.

אורי מזרחי: אלא שמישהו פה נרדם בשמירה.

אורי מזרחי: שמענו פה מחליל איך יש בעיות עם הנוער.

אורי מזרחי: שמענו שיש בעיות עם חינוך.

אורי מזרחי: שמענו שיש הרבה מאד בעיות.

אורי מזרחי: החברים, השייח' זכור וחבריו – אלה שאמונים על ניהול כל הצד הערבי של העיר, של חברינו בעיר עכו – פשוט נרדמו בשמירה.

אורי מזרחי: אני חושב שהפניה של השייח' זכור היא מאד חכמה ונבונה.

אורי מזרחי: עוד בפתיח , כשנכנסתי לכאן הוא אמר שהוא חושב שאת הכביסה צריך לכבס בתוך הבית ולא בחוץ.

מוחמד ברכה: פרובוקציות על רקע לאומני וגזענות הם לא נושא פנימי וזה לא כביסה שצריך לכבס אותה בבית.

מוחמד ברכה: צריך לטפל בה בראש חוצות.

מוחמד ברכה: כל התנהגות של גזענות היא לא עניין לוקאלי.

גאלב מג'אדלה: תודה, אמרת את זה.

אורי מזרחי: אני לא אגרר.

אורי מזרחי: מה שאני מציע – שהחברים שלנו, השייח' זכור, וכמו שהגדיר את זה יפה מאד חבר הכנסת דוד אזולאי – זה היה חכם מאד שהם לא נגררו להביא את זה לסדר היום של הכנסת ושל הוועדה הזו.

אורי מזרחי: אני חושב שזה היה חכם מאד לכבס את הכביסה בתוך הבית, ושידידינו הערבים, שאנחנו חיים אתם זה לצד זה הרבה מאד שנים – אני גר בעיר הזו ואני שירתתי בכמה תפקידים - -

גאלב מג'אדלה: ממלא מקום ראש העיר.

אורי מזרחי: לשעבר.

אורי מזרחי: נכון.

אורי מזרחי: ואני חושב שהם יכולים להעיד כמה שהיה דו קיום והבנה בין כל הצדדים בכל המגזרים.

אורי מזרחי: אלא מה?

אורי מזרחי: הפעם, כמו שאמרתי – נרדמו בשמירה , ואני חושב שזו לא בושה להודות: אנחנו צריכים לקום ולטפל בעשבים השוטים.

גאלב מג'אדלה: ובכן, רבותיי.

גאלב מג'אדלה: אנחנו, כוועדת הפנים ואיכות הסביבה ממליצים בפני השר לביטחון פנים, אבי דיכטר, לחזק בתקופה זו ולתגבר את המשטרה בעכו, כדי להבטיח את הסדר הציבורי.

גאלב מג'אדלה: ועדת הפנים תקיים סיור באחד הימים.

גאלב מג'אדלה: למי שלא חבר בוועדה – הוועדה מקיימת סיורים אחת לשבועיים בימי א', משעה 10:00 עד 16:30, כל פעם באזור אחר, ובסיור הזה היא מגיעה לכל המוסדות שנוגעים לתחום פיקוחה בממשלה, מנהל האוכלוסין, בית סוהר, מפגע סביבתי או שמורת טבע.

גאלב מג'אדלה: שלושת משרדי הממשלה: פנים, ביטחון פנים ואיכות הסביבה - אנחנו משתדלים להגיע למוסדות האלה בימי א', אחת לשבועיים, בין 10:00 ל- 16:30.

גאלב מג'אדלה: אנחנו, בסיור הקרוב בחיפה ובצפון, נגיע גם לעיר עכו.

גאלב מג'אדלה: כולנו מחזקים את החיים המשותפים של אזרחי ישראל – ערבים ויהודים בעיר עכו, וקוראים לשמור על צביונה ועל דמותה כעיר מעורבת שרוצים לחיות בה יהודים וערבים ביחד, בצוותא.

גאלב מג'אדלה: ועדת הפנים תעודד כל פעילות בין דתית בעיר עכו ובכלל, ואיפה שיש אוכלוסייה מעורבת – אני מאמין, כאיש מאמין, וכאיש מסורת, שכל אדם דתי אמיתי מכבד את כל הדתות, כי כל הדתות הן הדתות של אלוהים.

גאלב מג'אדלה: זו חצי תשובה לך, אורי אריאל, להמשך הוויכוח בינינו.

גאלב מג'אדלה: אנחנו חושבים שהפיתוח של העיר עכו ושגשוגה הכלכלי ייתן מענה ותשובה להרבה מתחים בין שני העמים, ועל כך אנחנו רוצים לשקוד כוועדת הפנים, לפי הצעתך, חבר הכנסת אריאל, שננסה להתמודד עם המצוקות והבעיות של העיר.

גאלב מג'אדלה: אנחנו מודאגים מהלך הרוח כפי שבא לידי ביטוי על ידי מספר משתתפים כאן, מאזרחי עכו, ואנחנו קוראים למשטרה ונסייע למשטרה כדי שתפקח עיין ותיתן מעקב וטיפול צמוד כדי שנוכל להגיע לכל הסיכונים האלה שיכולים, חס וחלילה, להבעיר את העיר עכו בין תושביה.

דוד אזולאי: אולי משפט אחד – למשטרת עכו ולעומד בראשה.

גאלב מג'אדלה: העלינו על נס ושיבחנו את משטרת עכו בראשות סגן ניצב משה כהן.

מוחמד ברכה: הדיון הזה הוכיח כמה חשוב היה לקיימו, ועל ראש הגנב בוער הכובע.

מוחמד ברכה: מי שלא רצה לקיים את הדיון הזה כנראה רצה להעלים את האמת.

גאלב מג'אדלה: אני מודה לכולם, הישיבה נעולה.