ועדת החוקה, חוק ומשפט, כנסת 17, פרוטוקול מספר 56, 2006-10-23 10:00

מנחם בן-ששון: אנחנו הזמנו דיון בנושא תסקירי מעצר.

מנחם בן-ששון: אני מברך את הסנגוריה הציבורית על היוזמה.

מנחם בן-ששון: ד"ר מולד כתבה תסקיר בן 10 סעיפים.

מנחם בן-ששון: אני ביקשתי לדון בנושא הזה.

מנחם בן-ששון: הסנגוריה הציבורית מציינת עכשיו סיום פרק בעבודה שלה.

מנחם בן-ששון: ישר כוח על התסקיר.

מנחם בן-ששון: בעקבות התסקיר כתבתי מכתב למנכ"ל משרד הרווחה.

מנחם בן-ששון: קיבלתי בטפטוף את החומר לצורך הדיון הזה.

מנחם בן-ששון: ביקשתי לקיים דיון עם החברים שנמצאים מסביב לשולחן, אבל גם עם נציגי האוצר.

מנחם בן-ששון: אני אגיד גם משהו על העובדה שנציגי האוצר נעדרים מהדיון היום.

מנחם בן-ששון: אני לא רציתי לדחות את הדיון.

מנחם בן-ששון: סעיף 221 לחסד"ק מציין כיצד מתנהלים ענייני מעצר.

מנחם בן-ששון: יש הנחיות ברורות לגבי תסקירי מעצר.

מנחם בן-ששון: אני לא ארד לפרטים - הסוגייה ברורה לכם יותר מאשר לי – לגבי ההבדל בזיקה, לגבי אם העובדה שכתוב נאשם מגבילה תסקיר מעצר אך ורק לגבי נאשמים או גם לגבי חשודים, מה ערך תסקירי המעצר לאחר מכן.

מנחם בן-ששון: כל הדברים האלה חוזרים לנוסח החוק ולתקנות.

מנחם בן-ששון: השער לבירור איכויותיו של אדם שנמצא בשלב זה במעצר נמצא בידי קצין מבחן.

מנחם בן-ששון: אילולא לא היינו אומרים שזה נמצא בידיו, היינו אומרים ששופט ידון או מישהו אחר ידון.

מנחם בן-ששון: אנחנו לא אומרים.

מנחם בן-ששון: המחוקק נתן בידיו סמכויות.

מנחם בן-ששון: הוא מעוניין שמכוח הסמכויות האלו יוכן תסקיר, שבו יהיו נסיבות אישיות של נאשם, משמעותו של המעצר, חלופות למעצר, המלצה על תנאים מיוחדים לשחרור בערובה.

מנחם בן-ששון: התסקיר הזה הוא תסקיר שיש דרך לגלות ממנו היבטים מהיבטים שונים.

מנחם בן-ששון: כל זה ושאר הדברים שיגיעו מהנאשמים ומהחשודים הם בעיה אחרת לגמרי.

מנחם בן-ששון: זה עולה מהתסקיר של ד"ר מולד.

מנחם בן-ששון: הבעיה היא בעיית כוח אדם.

מנחם בן-ששון: לא ידעתי עד כמה הבעיה חמורה עד שקיבלתי את הנתונים ממשרד הרווחה.

מנחם בן-ששון: הגילוי הנאות שלהם מעמיד את הנתונים במצב משווע.

מנחם בן-ששון: מסתבר שאנחנו עומדים בתת תקינה בסביבות ה50%.

מנחם בן-ששון: אני מניח שהדברים הובאו לידיעת הגורמים.

מנחם בן-ששון: קיבלתי תשובה שאיננה מספקת מרכז ביטוח לאומי ורווחה במשרד האוצר, מר משה בר סימן טוב.

ד"ר אביטל מולד: אני רוצה להודות על קיום הדיון החשוב הזה.

ד"ר אביטל מולד: אני באמת שמחה להרמת הכפפה.

ד"ר אביטל מולד: המצוקה, כמו שעולה מהמכתב שלנו וגם מפרוטוקולים שמצויים בפנינו, קשה ביותר.

ד"ר אביטל מולד: אנשים נעצרים.

ד"ר אביטל מולד: כשהם מגיעים לדיון ראשון שירות המבחן מבקש תסקיר.

ד"ר אביטל מולד: בשלב ראשון מבקשים בקשה ל3 שבועות לגבי אדם שאנחנו איננו יודעים אם הוא אשם או לא.

ד"ר אביטל מולד: לפעמים מדובר באנשים ללא עבר פלילי, לפעמים מדובר באנשים שמספיק יום או יומיים של מעצר כדי להכניס אותם למצוקה נפשית.

ד"ר אביטל מולד: אין כוח אדם שיראה אותם.

ד"ר אביטל מולד: אין קצין מבחן שיוכל לבוא ולהגיש לבית המשפט חוות דעת מקצועית באשר למצבו של האדם ובאשר לחלופות המוצעות לשחרורו.

ד"ר אביטל מולד: לרוב העצורים יש חלופות מעצר.

ד"ר אביטל מולד: זה נכון שלא כולם, וזה נכון שלא בהכרח תסקיר אומר שחרור, אבל רוב רובם של העצורים - בוודאי בחלק מהמעבירות, בוודאי אלה שהם ללא עבר פלילי - משתחררים בסופו של דבר בחלופת מעצר כזאת או אחרת - הוסטל , עזרת קרוב משפחה, חבר וכו'.

ד"ר אביטל מולד: התחושה בשטח היא תחושה קשה מאוד.

ד"ר אביטל מולד: אנחנו מקבלים מידי יום ביומו פניות מסניגורים שעובדים איתנו על חוסר אונים מול המערכת המשפטית, מול העצור עצמו באשר למשך התקופה שנדרשת לשם הגשת תסקיר מעצר.

ד"ר אביטל מולד: לא צריך להרחיב על תנאי המעצר בישראל.

יצחק לוי: בלי תסקיר הוא לא משתחרר?

יצחק לוי: זה לא תלוי בעבירה או בנסיבות?

ד"ר אביטל מולד: יש מקרים בהם שופטים, במיוחד אחרי שלא הוגש תסקיר תקופה ארוכה, אכן נוקטים בהליך של שחרור ללא תסקיר.

ד"ר אביטל מולד: נתנו את המנדט לשירות המבחן.

ד"ר אביטל מולד: על פי רוב לא משתחררים ללא תסקיר.

יצחק לוי: לא משנה מה העבירה?

דפנה בינוולד: ודאי שכן.

אביטל מולד: בעבירות קלות ייתכן שישחררו ללא תסקיר, אבל בהרבה מאוד מקרים.

אביטל מולד: .

מנחם בן-ששון: לנייר של ד"ר מולד הוצמד פרוטוקול מבית משפט השלום בצפת, שמתאר כיצד נגרר אחד המקרים עד שקצה נפשו של בית המשפט.

מנחם בן-ששון: זאת הדרך שאתה רוצה שבית המשפט יכריע?

יצחק לוי: אני מבין את העניין.

יצחק לוי: אני לא מוכן לקבל את העובדה שבגלל חוסר תסקיר אנשים ישבו בבית סוהר.

יצחק לוי: צריך לראות איך פותרים את הבעיה הזאת.

יצחק לוי: אני מבין שאין תקנים.

ד"ר אביטל מולד: התחלתי לומר לגבי תנאי המעצר.

ד"ר אביטל מולד: אני לא אחזור על פרטי הדוח האחרון שהוצאנו בנושא בתי המעצר, אבל על אף השיפור שחל מידי שנה בשנה והרצון לשנות את התנאים בתנאי המעצר, עדיין הדיווחים הרשמיים הם דיווחים קשים מאוד על צפיפות, על העדר זכות להליכה יומית, על העדר זכות מפגש עם משפחות.

ד"ר אביטל מולד: כל התנאים האלה מצטברים לגבי אדם שהוא עדיין בחזקת חף מפשע.

ד"ר אביטל מולד: המעצר לא בא על חשבון העונש.

ד"ר אביטל מולד: ייתכן שבסוף ההליך המשפטי יוחלט שאדם צריך לרצות מעצר.

ד"ר אביטל מולד: המעצר לא בא במקום העונש.

ד"ר אביטל מולד: המעצר נועד למנוע שיבוש הליכי חקירה.

ד"ר אביטל מולד: פעמים רבות אנחנו רואים בבירור שניתן היה לשחרר את העצור, אבל הדבר לא מתבצע כיוון שלא מוגש תסקיר.

מנחם וגשל: אני חושב שצריך לראות את העניין הזה בהיקף הרחב שלו.

מנחם וגשל: לגבי המעצרים אין לי מה להוסיף חוץ מאשר להגיד שאנחנו נמצאים במצב בלתי נסבל.

מנחם וגשל: אנחנו מנסים לעמוד הכי חזק שאנחנו יכולים לעמוד, אבל כתוצאה מהמצב הזה הרבה פעמים מופעלים עלינו לחצים להקדים כל מיני מעצרים.

מנחם וגשל: זה כמעט לחם חוקנו לעמוד מול הלחצים.

מנחם וגשל: נדמה לי שזה מצב בלתי נסבל שאנחנו כבעלי מקצוע נצטרך לעשות העדפות למי אנחנו נתיר בגלל שיקולים כאלה ואחרים, כשברור שזה לא תקין ולא הגיוני שאנשים ישבו במעצרים מפני שקציני המבחן לא הגישו לגביהם תסקיר.

מנחם וגשל: אנחנו נמצאים בפער של 60 תקנים שחסרים לנו בנושא של תסקירי מעצר.

מנחם בן-ששון: אתה חייב להרחיב.

מנחם בן-ששון: זאת אשליה שתוספת של 30 תקנים על מערך של 500 תצליח לפתור בעיה.

מנחם בן-ששון: ה30 האלה זה כדי שבעוד איזה זמן נגיד שפתרנו בעיה מסוימת של בית הדין בצפת או בית הדין בבית שאן.

מנחם בן-ששון: אם לא פורסים את היריעה פירושו של דבר שאתה לא עוסק בבעיית קציני המבחן.

מנחם בן-ששון: אילמלא נתתם לנו את נתוני הרוחב לא היינו יודעים עד כמה המחסור חמור.

מנחם בן-ששון: עכשיו, כשנתתם לנו, הטיפה הזאת עלולה לא למלא אותה.

מנחם בן-ששון: אני מבקש שנקבל דיווח שאכן הטיפה הזאת הגיעה, וכשהיא הגיעה היא אכן כוונה ליעדה.

מנחם בן-ששון: השאלות האחרות לא יכולות למצוא את הפתרון שלהן רק בהסתכלות על הגזרה הצרה.

מנחם וגשל: אני אנסה לתאר את הבעיה המרכזית כפי שהיא נראית בעיני כמשנה למנכ"ל המשרד.

מנחם וגשל: כשמדברים היום על המשימות העיקריות של שירותי המבחן, שהן הגשת תסקירים, פיקוח שמותר על ידי בתי המשפט, הנושא של הגשת תסקרי מעצר, אנחנו נמצאים במצב הכי לא נסבל שמערכת מינהלית בתוך שירות המינהל יכולה להיות.

מנחם וגשל: מצד אחד אנחנו מערכת שצריכה לטפל בעוברי חוק, צריכה לקבוע להם גבולות, צריכה ללמד אותם לעבוד על פי חוק.

מנחם וגשל: .

מנחם וגשל: אנחנו מפרים יום יום את החוק.

מנחם וגשל: בתי המשפט מצווים עלינו להגיש תסקירים שאנחנו לא מגישים.

מנחם וגשל: יש שתי משמעויות לעניין הזה.

מנחם וגשל: משמעות אחת שהמשרד עומד במצב מבזה ומבוזה.

מנחם וגשל: אני אישית הופעתי יותר מפעם אחת בבתי משפט, כשבתי המשפט הזמינו את המשרד על בזיון בית המשפט, על העובדה שהמשרד לא הגיש תסקירים.

מנחם וגשל: המשרד מוזמן לנמק את הדברים.

מנחם וגשל: ההתבטאויות שלי עוררו אצלי בחילה.

מנחם וגשל: זה בוודאי לא עניין של מדינה מתוקנת.

מנחם וגשל: קציני המבחן הפכו להיות בשר תותחים של בתי המשפט.

מנחם וגשל: זה דבר שאני כמנהל מערכת ניהולית בשירות המדינה לא יכול להשלים איתו ולהרשות אותו.

מנחם וגשל: קציני המבחן עומדים בפני בתי המשפט.

מנחם וגשל: בתי המשפט נוזפים בהם.

מנחם וגשל: בתי המשפט אומרים אמירות מאוד קשות לקציני המבחן.

מנחם וגשל: הם מתכוונים שקציני המבחן יעבירו את המסר הזה כלפי מעלה.

מנחם וגשל: עומדת שם קצינת מבחן, שהתחילה את העבודה שלה לפני שנה או שנתיים.

מנחם וגשל: היא לא יכולה לענות לבית המשפט באותן מטבעות לשון.

מנחם וגשל: אני חושב שאנחנו צריכים לחשוב על שני ההיבטים - גם על המעמד שאנחנו לא ממלאים את החוק, אבל גם על המעמד של איך אנחנו נותנים גיבוי לעובדים שלנו שנמצאים בשטח במצב הבלתי נסבל הזה.

מנחם וגשל: יותר מפעם אחת אנחנו צריכים לבטל את שיקול הדעת המקצועי שלנו לגבי מקרים שאנחנו אמורים לטפל לפי לחצים של בתי משפט.

מנחם וגשל: בתי משפט, כשמצווים עלינו או על מנכ"ל המשרד להגיע לבית המשפט כדי לנמק באופן אישי מדוע לא הוגש תסקיר, מהר מאוד מתחילים לנסות לראות איך מגישים את התסקיר כדי לגמור את העניין הזה.

מנחם וגשל: נדחה הרבה פעמים החשוב מפני הדחוף.

מנחם וגשל: יש פה השפעה מאוד ברורה על שיקול הדעת שלנו כמערכת באיזה מקרים צריך לטפל יותר מהר, באיזה מקרים לא באותו קצב.

מנחם וגשל: אני מבקש שהדבר הזה יילקח בחשבון .

מנחם וגשל: הבעיה מחולקת ל3 חלקים.

מנחם וגשל: יש לנו את הבעיה של קציני המבחן שצריכים להגיש תסקירים לבתי המשפט.

מנחם וגשל: אנחנו נמצאים היום בעיכובים של הגשת תסקירים רגילים לבתי משפט של בין 3, 4חודשים לשנה.

מנחם וגשל: יש מקרים שבהם אנחנו מאחרים שנה בהגשת תסקירים לבתי משפט.

מנחם וגשל: הדבר השני שצריך לקחת בחשבון זה את העניין של הפיקוחים.

מנחם וגשל: הדבר הזה משמעותי מאוד.

מנחם וגשל: כל מי שמבין בנושא של נוער יודע שאם היום הייתה עבירה והטיפול לא מתחיל מחר אלא מתחיל בעוד שנה, זה בערך כמו שאתה אומר שלא עשית שום דבר.

מנחם וגשל: הרבה פעמים אמרתי לבתי משפט או למשטרה שעדיף היה שלא היו פותחים את התיק, כי נערים לומדים שלא רק שאסור לעבור עבירה אלא שגם אם אתה עובר עבירה זה לא כל כך נורא, מערכת אכיפת החוק עובדת לאט.

מנחם וגשל: הדבר השלישי זה כל הנושא של המעצרים שעליו דיברנו.

מנחם וגשל: בעיה מאוד מהותית היא שאנשים יושבים במעצרים ולא משתחררים מפני שלא הוגש תסקיר.

מנחם וגשל: לפעמים בן אדם היה משתחרר ממעצר ברגע שמוגש היה התצהיר.

מנחם וגשל: 3 הבעיות מתחלקות בין תוספת התקנים שאנחנו זקוקים להם לאיוש התקנים הקיימים.

מנחם וגשל: יש 2 בעיות שמונחות על השולחן.

מנחם וגשל: בעיה אחת היא בעיית תוספת התקנים.

מנחם וגשל: אנחנו נמצאים היום בפער של כ-500 קציני מבחן.

מנחם וגשל: לגבי שנת 2007 יש לנו הבטחה לתוספת של 30 קציני מבחן, דבר שלא ניתן לשום יחידה מקצועית אחרת.

מנחם וגשל: 30 תקנים מבחינת האוצר לתת למשרד זה הרבה מאוד.

מנחם וגשל: מבחינתנו זאת טיפה בים.

מנחם וגשל: אנחנו החלטנו - האוצר לא כפה עלינו - ש30 התקנים האלה ייועדו לנושא של תסקירי מעצר.

מנחם וגשל: ברגע שנקבל את 30 התקנים סביר להניח שתקופת ההמתנה של היום שאדם יושב במעצר של בערך 6 שבועות תתקצר למשהו כמו שבועיים שלושה, שגם זה דבר נורא ואיום.

מנחם וגשל: אין בזה מענה לכל הצורך הגדול שתיארנו אותו קודם.

מנחם וגשל: יש כאן משמעות מאוד גדולה.

מנחם וגשל: לגבי נוער אין שיקול דעת, חייבים תסקיר בכל מקרה.

מנחם וגשל: לגבי מבוגרים יש בקשות של בתי המשפט.

מנחם וגשל: אני מברך על העובדה שבתי משפט מבקשים שיהיה תסקיר, אבל אין ספק שככל שבתי המשפט מבקשים יותר תסקירים כך המעמסה עלינו יותר גדולה.

מנחם וגשל: הדבר השלישי הוא איוש התקנים.

מנחם וגשל: איוש התקנים מתחלק לשני חלקים.

מנחם וגשל: יש בעיה של נציבות שירות המדינה עם כל הנושא הזה של הפשרת תקנים לאיוש.

מנחם וגשל: מתוך התקנים הקיימים, בין 15% ל20% כל הזמן לא מאוישים.

מנחם וגשל: קציני מבחן עוזבים את העבודה.

מנחם וגשל: מטבע הדברים בשירותי המבחן התחלופה היא גדולה כי מדברים על קצינות מבחן.

מנחם וגשל: יש תחלופה גדולה של קצינות מבחן.

מנחם וגשל: הקשיים באיוש יוצרים אצלנו בעיה מאוד גדולה.

מנחם וגשל: בין 15 ל20 אחוז מהתקן הקיים לא מאויש.

מנחם וגשל: כיוון שהמשרד נמצא בחוב של תקנים, ומכיוון שאנחנו אמורים להיכנס לתהליכי הפרטה של מוסדות, נוצר לינקז' בין החוב להפרטה.

מנחם וגשל: כשתהיה הפרטה יתנו לנו אפשרות לאייש את כל התקנים הקיימים שניתנו לנו.

מנחם וגשל: עד שלא תהיה הפרטה יש גזירה שאומרת שכל תקן שיתפנה, בלי קשר להפשרות בנציבות שירות המדינה, לא יתנו לאייש אותו כתוצאה מהעובדה שלמשרד יש חוב של תקנים.

מנחם וגשל: אם זה מה שיקרה, אז גם אם אקבל עכשיו 30 תקנים, בתוך תקופה קצרה יהיו מוקפאים 60 תקנים.

מנחם בן-ששון: אתה מצפה מאיתנו שנכשיר מחדלים של המשרד בקצב ההפרטה?

מנחם וגשל: אני לא מצפה.

מנחם וגשל: אני נותן את העובדות.

יצחק לוי: כמה תקנים אתם חייבים?

מנחם וגשל: כ100 תקנים.

דפנה בינוול: למי חייבים?

מנחם וגשל: לנציבות.

מנחם בן-ששון: נתתם לנו נייר מסכם עד 2002.

מנחם בן-ששון: שם המצב היה אי איוש של 30%.

מנחם בן-ששון: משהו השתפר ב4 השנים.

מנחם וגשל: המצב כרגע הוא שיש עודף איוש על פני שיא כוח אדם שנמצא בתקן.

מנחם וגשל: כתוצאה מהעניין הזה בא החשב הכללי של האוצר ואמר שאנחנו חורגים מהתקנים.

מנחם וגשל: התקנים לא קשורים לשירותי המבחן, הם קשורים למשרד.

מנחם וגשל: אגב, זה לא מחדל של המשרד, כיוון שמי שמוביל את תהליך ההפרטה הוא החשב הכללי באוצר.

מנחם וגשל: אנחנו שותפים לו.

מנחם וגשל: מדובר על 9 מוסדות למפגרים ועוד 3 מוסדות אחרים שעליהם מדברים שנים.

מנחם וגשל: יש בעיות קשות מאוד עם ההפרטה שלהם כתוצאה מבעיות עם ועדי עובדים.

מנחם וגשל: האוצר בא ואומר שברגע שתהיה הפרטה של המוסדות האלה יימחק החוב של המשרד וממילא כל תקן שיתפנה יאויש.

מנחם וגשל: כל עוד לא תהיה הפרטה כל תקן שמתפנה יוחזק על חשבון החוב.

מנחם וגשל: גם אם אקבל 30 תקנים, ב1 בינואר 2007, כתוצאה מהעובדה שבשירותי המבחן יש תחלופה גדולה ואנשים עוזבים, אני אכנס לחוב של 60.

מנחם וגשל: אמרו לי שהם מבינים את בעיית שירותי המבחן, ושלעניין שירותי המבחן הם ייתנו העדפה בנושא של איוש התקנים האלה כדי שלא ייוצר מצב שמצד אחד נותנים לנו את התקנים ומצד שני מיד מקפיאים אותם.

מנחם בן-ששון: זה סעיף 3 במסמך של משרד האוצר שמונח בפנינו.

מנחם בן-ששון: זה רע מאוד שמחזיקים מערכת כבת ערובה, אבל אני מבין שזה הנתון.

מנחם בן-ששון: כמה תקנים שאינם מאוישים יש בשירות המבחן?

רחל ויינשטיין: בין 10 ל20 אחוז.

מנחם בן-ששון: האם כשהאוצר אומר שהוא יפשיר ולא רק ייתן כוונתו שהוא יוריד גם את הלינקז' שהוא עושה ואת ה40 או 50 תקנים האלה הוא ישחרר?

מנחם וגשל: הוא לא אומר שהוא ישחרר.

מנחם וגשל: חוץ ה70 שחסרים לנו יש לנו עוד כאלה שמוקפאים.

מנחם וגשל: האוצר לא אמר שהוא ייתן לנו הכשרה על הכל, הוא אמר שהוא יתייחס בתשומת לב מרבית לנושא של שירותי המבחן מתוך ההבנה שלו וההכרה שלו של הבעיה.

מנחם וגשל: אני סומך על זה שהם יתנו העדפה.

יצחק לוי: מה יהיה המצב בפועל?

מנחם בן-ששון: כיוון שיש בין 40 ל50 מוקפאים, אז לא ייצרו 30 תקנים חדשים אלא ישחררו את ה40 או ה50 שקיימים.

מנחם בן-ששון: כתוצאה מזה, כשיבואו לעשות תקינה, אז בתקינה המערכת תהיה שצריך להגיע מתקן 0 לעוד 30 אנשים.

מנחם בן-ששון: מהבחינה הזאת לא עשינו שום דבר בדיון הזה.

מנחם בן-ששון: השאלה שלי לא הייתה שאלה של אי הבנה.

מנחם בן-ששון: מה טיבה של ההבנה הזאת אם נגיע לקרקעית החסרה של הכינרת במקרה הטוב?

מנחם וגשל: האוצר אומר שב1 לינואר 2007 נקבל 30 תקנים חדשים שאותם ייתנו לנו לאייש.

מנחם וגשל: לגבי התקנים המוקפאים, או כאלה שכרגע יעזבו ועלולים להיות מוקפאים, הם ייתנו תשומת לב מיוחדת בגלל הבעיה ששירותי המבחן מייצגים.

מנחם בן-ששון: מה יש לשירות המבחן להגיד?

רחל ויינשטיין: המחוקק ומדינת ישראל נתנו לנו שני תפקידים מרכזיים, שזה כתיבת התסקירים וביצוע הצווים.

רחל ויינשטיין: מזה עשור אנחנו לא יכולים לבצע את התפקידים האלה.

רחל ויינשטיין: בשנת 2000 היו 3000 חקירות מעצר.

רחל ויינשטיין: בשנת 2005 היו 6500.

רחל ויינשטיין: מדובר בעלייה של 109 אחוז.

רחל ויינשטיין: לא קיבלנו תקן אחד בשנים האלו.

רחל ויינשטיין: בשנת 2000 היו 459 פיקוחי מעצר, בשנת 2005 היו 1067.

רחל ויינשטיין: כשבית משפט מטיל צו מבחן על אדם הוא מצפה שקצין המבחן יפקח על האדם, הוא מצפה שקצין המבחן יעשה עבודה של לתת איזו שהיא תשומת לב טיפולית שיקומית לאותו בן אדם.

רחל ויינשטיין: מכיוון שאנחנו רצים אחרי הגשת התסקירים כל נושא ביצוע הצווים נדחק לקרן זווית והמצב שם חמור הרבה יותר ופחות נראה.

רחל ויינשטיין: אנחנו מדברים על התסקירים מאוד גלויה, אבל הביצוע של הצווים פחות נראה כי אין עליו מעקב בבתי משפט.

רחל ויינשטיין: מה שקורה במדינת ישראל הוא שבית המשפט מטיל צו ומצפה שהצו יבוצע, שהאדם יעבור טיפול מסוים, שהאדם יעבור התערבות מסוימת.

רחל ויינשטיין: את ההתערבות הזאת בחלק מהמקרים לא ניתן לבצע.

רחל ויינשטיין: בנושא של שירות לתועלת הציבור הנושא הרבה יותר חמור.

רחל ויינשטיין: שירות לתועלת הציבור זה עונש שמוטל על ידי בית המשפט.

רחל ויינשטיין: הוא בחוק העונשין.

רחל ויינשטיין: מי שאמור על פי אותו חוק לפקח על הענישה הזאת זה שירות המבחן.

רחל ויינשטיין: אין לשירות המבחן את הכלים לפקח כי אין את האנשים שיעשו את זה.

רחל ויינשטיין: יש כ-4000 צווים שניתנים בשנה ו8 אנשים שהתפקיד שלהם זה לפקח.

רחל ויינשטיין: זה סוג של בדיחה, כי הבן אדם צריך לבצע את הצו במקום מסוים כשאנחנו לא יודעים מה קורה.

רחל ויינשטיין: אני יכולה להגיד על מספר מקרים שיש בהם היום חקירות פליליות כי נעשו כל מיני עבירות תוך כדי ביצוע הצווים שלא ידענו עליהם.

רחל ויינשטיין: אני מניחה שבמעקב יותר צמוד, עם כמות הולמת של אנשים שיפקחו, כמו שבעצם מצופה עלינו על פי החוק, הדברים היו נראים אחרת.

רחל שרביט: שירות מבחן לנוער מחויב בהגשת חוות דעת למשטרה תוך 8 שבועות.

רחל שרביט: מדובר ב23 אלף קטינים שמופנים מידי שנה.

רחל שרביט: בתוך הקטינים האלה יש חלוקה של תיקים פליליים ותיקי אי תביעה.

רחל שרביט: לראות 23 אלף קטינים שירות הרווחה לא יכול, לכן אנחנו לא פוגשים את המקרים הלכאורה קלים, שאלה תיקי אי תביעה שהמשטרה אמורה לא להעמיד לדין אבל מצופה מבחינה ציבורית שיטופלו.

רחל שרביט: יש שם קטינים שהם בראשית דרכם העבריינית.

רחל שרביט: במידה והם לא יטופלו אנחנו פוגשים אותם אחר כך עם העבירות הפליליות.

רחל שרביט: אנחנו לא מצליחים לראות את כל הקטינים שהם מופני אי תביעה.

רחל שרביט: על כך זכינו להרבה מאוד ביקורות של דוח מבקר המדינה.

רחל שרביט: לא חל שום שינוי כי זה כרוך כמובן בתוספת כוח אדם.

רחל שרביט: התפקידים האחרים זה הגשת תסקיר מעצר.

רחל שרביט: גם כאן אנחנו סובלים מאותה מצוקה של מחסור בכוח אדם.

רחל שרביט: תור ההמתנה הוא בין חודשיים לשלושה וארבעה.

רחל שרביט: כנ"ל לגבי ביצוע צווים טיפוליים.

רחל שרביט: יש בערך כ4000 צווים טיפוליים לקטינים.

רחל שרביט: יש תור המתנה לטיפול.

רחל שרביט: אם יש משהו מגוחך בקטינים זה תור המתנה לטיפול של חצי שנה.

רחל שרביט: אחרי חצי שנה אנחנו רואים הקשחה בדפוסי העבריינות.

רחל שרביט: חצי שנה אצל קטין זה לא כמו חצי שנה אצל מבוגר.

רחל שרביט: בזמן הזה הוא ללא מסגרת, ללא בית ספר.

רחל שרביט: מה שאפשר לעשות קודם אי אפשר לעשות לאחר מכן.

רחל שרביט: אנחנו כותבים לבתי המשפט שהנ"ל זקוק לטיפול אבל ייאלץ להמתין בתור המתנה.

רחל שרביט: אנחנו מקבלים על זה קיטונות של רותחין, ובצדק, אבל קצרה ידנו מלהושיע.

רחל שרביט: לגבי חוות דעת היועץ המשפטי אנחנו נותנים בדחיפות רבה יותר.

רחל שרביט: אנחנו עומדים שם בקצב.

רחל שרביט: מדובר שם באנשים שאם הם לא יועמדו לדין הם גם לא יגויסו לצה"ל.

רחל שרביט: הם זוכים בעדיפות גבוהה.

רחל שרביט: תסקירי מעצר הם בעדיפות הכי גבוהה.

רחל שרביט: לגבי נוער זאת המדיניות שלנו.

רחל שרביט: השמיכה היא קצרה.

רחל שרביט: לאן שאנחנו לא מותחים אותה אנחנו מקבלים כוויות קור.

רחל שרביט: זאת בעיה שאנחנו חשופים לה.

רחל שרביט: אנחנו עובדים בקשר הדוק עם משטרת הנוער.

רחל שרביט: הם נמצאים במצב שהם כל הזמן מתגברים את כוח האדם.

רחל שרביט: הם עוצרים את הקטינים, נפתחים תיקים, אבל נוצר פקק בקבוק בשירות המבחן לנוער.

רחל שרביט: אנחנו נמצאים במצב של עמידה בפני פגיעה באיכות העבודה, משום שהלחץ הוא לעמוד בתלם של הגשת תסקירים.

רחל שרביט: זאת השאלה שאתה שואל.

רחל שרביט: אם נוריד את האיכות לא יהיה טעם בקיומנו.

רחל שרביט: "אין לי קצין מבחן בדימונה", כותב לי ראש העיר בדימונה.

רחל שרביט: אני אומרת לו שהליכי המכרז יימשכו על פני שנה.

רחל שרביט: שנה לא יהיה לו קצין מבחן, כי זה התהליך של קליטת כוח אדם.

רחל שרביט: אין בנתיבות, אין בערד, אין באשקלון, אין בצפת.

רחל שרביט: ברגע שקצינת מבחן יחידה ביישוב חולה אין ליישוב קצין מבחן.

דפנה ביינוול: השאלה בענייני תסקירי מעצר הייתה אם בית משפט לא משחרר ללא תסקיר.

דפנה ביינוול: בשיטת המשפט הישראלית, וזה לאורך כל הדרך, בית המשפט, כמו גם אנחנו, איננו יודע על הנאשם מאומה עד הרגע שצריך לדון בשאלה אם לעכב לו את התהליכים ולסגור לו את התיק, או בשאלה אם לגזור את דינו ואיך לגזור את דינו.

דפנה ביינוול: הכלי היחיד שיש לבית המשפט הוא שירות המבחן שמתחיל לחקור ולהגיד מי האיש שעומד לפניו.

דפנה ביינוול: בזמנו לא על כל דבר היינו מבקשים תסקיר.

דפנה ביינוול: היום, יותר ויותר, גם כשאין חובה לתסקיר, בתי המשפט אומרים שהם אינם יכולים לשלוח למעצר או למאסר מבלי שהם יודעים משהו על האיש.

דפנה ביינוול: את המשהו על האיש הזה רק שירות המבחן יכול לתת.

דפנה ביינוול: אני חשבתי שנדבר גם על תסקירי נפגע, על תסקירי קורבן.

מנחם בן-ששון: דיברנו על זה לפני חצי שנה.

דפנה ביינול: היה הרבה יותר טוב אם במקום סעיף 18 לחוק זכויות נפגעי עבירה, שיש תצהיר נפגע, יהיה תסקיר נפגע של שירות המבחן.

דפנה ביינול: מנחם אמר לי בזמנו שאני צודקת אבל אין על מה לדבר.

דפנה ביינול: חשבתי יחד עם פרקליט המדינה שאנחנו צריכים להגביר את נושא תסקירי נפגע.

דפנה ביינול: עכשיו מסתבר לנו שאין קציני מבחן, הכל מוקפא.

דפנה ביינול: העבודה שהם עושים היא עבודה נפלאה.

דפנה ביינול: אני כנציגה של היועץ המשפטי מקבלת תסקירים באיחור.

דפנה ביינול: זה לא תוך 45 יום או 3 חודשים, זה תוך 6 חודשים.

דפנה ביינול: אנחנו בעדיפות, משום שאצלנו זה אם כן או אין כתב אישום.

מנחם בן-ששון: יש כאן בור שלא רק שלא מתמלא מתוך חולייתו אלא גם מתוך המקורות האחרים שצריכים למלא אותו.

מנחם בן-ששון: יש מחויבות למלא את התקנים ומשרד האוצר מונע מלמלא.

מנחם בן-ששון: אנחנו נראה אחרי זה אם משרד הרווחה מסוגל למלא.

מנחם בן-ששון: הם יכולים לרחוץ בניקיון כפיהם.

מנחם בן-ששון: אני מציע שדברי הסיכום יביעו מורת רוח מן העובדה שהאוצר לא הגיע.

מנחם בן-ששון: הבעיה הכללית היא חוסר בכוח אדם.

מנחם בן-ששון: בשלב ראשון אנחנו מדברים רק על מילוי מה שיש התחייבות עליו, קרי הפשרת התקנים, אי התלייתם בפרשת ההפרטה או בכל תלות אחרת, ושחרור התקינה החדשה של 30 אנשים.

מנחם בן-ששון: כוון שאני מניח שאין טעם לבדוק את הדבר לפני התקציב, אני מציע שנתכנס כאן בחודש מארס ונשמע איך הופשרו התקנים, כיצד ניתנו התקנים החדשים.

מנחם בן-ששון: אנחנו רוצים לשמוע מהמשרד כיצד בין 70 ל80 תקנים אוישו תוך חצי שנה.

יצחק לוי: זה יהיה אחרי התקציב.

יצחק לוי: אני חושב שצריך לעשות איזו שהיא פעילות לפני התקציב.

יצחק לוי: אני הייתי מזמין את נציגו של שר האוצר לפני התקציב.

יצחק לוי: בואו נדבר עם האנשים הקובעים.

מתן וילנאי: אני מקבל את התוספת של הרב לוי.

מתן וילנאי: האם אנחנו זה נציבות שירות המדינה?

מתן וילנאי: למה אנחנו צריכים לעסוק בנושא של איוש תקנים?

מנחם בן-ששון: אתה הרשות המפקחת.

מנחם בן-ששון: אנחנו נבקש מהנציבות וממשרד האוצר לתת לנו תשובות לשתי השאלות.