ועדת הכלכלה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 73, 2006-09-28 11:00

משה כחלון: שלום לכולם, אני שמח לפתוח את ישיבת ועדת הכלכלה.

משה כחלון: על סדר היום: החשש למחסור בלולבים בחג הסוכות.

משה כחלון: חבר הכנסת אורלב פנה אליי, וביקש לקיים את הדיון הזה באופן דחוף בפגרה, כי אנחנו מכירים את זה: אין מה לעשות עם אתרוג אחרי חג הסוכות, ומן הסתם כך גם עם לולב.

משה כחלון: לפיכך, היינו חייבים לכנס את הדיון הזה ממש ביום הזה, כי אנחנו בדקה ה-90.

משה כחלון: אנחנו שומעים בנוסף על מספרים שונים, על כמויות ועל צריכה, ולכן אני חושב שזו ההזדמנות וזה הפורום לשמוע את הדברים "מפי הגבורה".

משה כחלון: בנוסף, נשמע אם יש בעיות, ואם הן קיימות, נדון באופן שבו אפשר לפתור אותן.

משה כחלון: המטרה הסופית שלנו היא לגרום לכך שכל אדם במדינת ישראל שירצה לולב לסוכות כדי לקיים את המצווה יוכל לעשות זאת במחיר סביר, ולא על-ידי ניצול מצב של חוסרים, יצירת ביקוש מלאכותי או כל מני שיטות כדי לדחוף את היד עמוק לכיסו של האזרח, שנמצא בבעיה – הוא צריך את המוצר הזה לחג, ובגלל סיבה זו או אחרת הוא צריך לשלם ביוקר או לא משיג אותו בכלל.

משה כחלון: אם כן, זו מטרת הדיון.

משה כחלון: אבקש מחבר הכנסת אורלב להציג את הנושא בהרחבה, ולאחר מכן נפתח בדיון.

זבולון אורלב: בראש ובראשונה, אני רוצה להודות ליושב-ראש הוועדה, ידידי חבר הכנסת משה כחלון, על כך שזאת לא הפעם הראשונה שבה אני פונה בבקשה דחופה, ונענה ברוח טובה ועניינית, לאחר שהענין מוסבר.

זבולון אורלב: בנוסף, ברצוני להודות למנהלת הוועדה, שפעלה במהירות.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, חשוב מאוד שאזרחי המדינה יודעים שיש להם כתובת.

זבולון אורלב: שכאשר יש מצוקה או בעיה, יש אוזן קשבת ולב פתוח.

זבולון אורלב: אני חושב שהדוגמה הזאת היא דוגמה חשובה מאוד – לכל הפחות לכל צרכני הלולבים.

זבולון אורלב: הם יודעים שאתה מקיים ישיבה, וזהו דבר חשוב מאוד.

זבולון אורלב: אני מודה לך על כך.

זבולון אורלב: כולנו יודעים שמצוות ארבעת המינים היא מהמצוות היסודיות של חג הסוכות.

זבולון אורלב: כולנו יודעים גם את דברי הפרשנים, לפיהם בכל אחד מארבעת המינים יש משהו מייצג: לאתרוג יש גם טעם וגם ריח, להדס יש ריח ואין טעם, בלולב יש טעם אבל אין בו ריח, בערבה אין לא טעם ולא ריח.

זבולון אורלב: הם מייצגים את כל העם.

זבולון אורלב: יש בעם רבדים שונים, יש אנשים שונים.

זבולון אורלב: כך שכשמאגדים את ארבעת המינים, כל אחד יכול למצוא את מקומו.

זבולון אורלב: אלה ארבעת המינים – אם אין לולב, אין ארבעת המינים.

זבולון אורלב: המצווה לא מתקיימת.

זבולון אורלב: מותר לנו לצפות שבמדינה יהודית לא יהיה מחסור בלולבים.

זבולון אורלב: בין יתר תפקידיי, אני גם נשיא תנועת המזרחי העולמית.

זבולון אורלב: בשיחות שקיימנו בשבוע האחרון – אגב, אנשים בחו"ל שמעו שאנחנו מודאגים; מקנדה שאלו אותי אם אנחנו רוצים שהם ידאגו לנו ללולבים – התברר לי שבעולם היהודי אין מחסור בלולבים.

זבולון אורלב: שם הכל מסתדר.

זבולון אורלב: שאלתי וביררתי.

זבולון אורלב: צלצלתי גם לאנשי חב"ד, שבדרך כלל מספקים צורכי דת ליהודים בעולם, והם אמרו שאין מחסור בלולבים.

זבולון אורלב: מה שקורה כרגע הוא שהעם היהודי היחיד שיש לו בעיה עם לולבים הוא העם היהודי היושב בציון, ולא באף מקום אחר בעולם המערבי הפתוח, שם יש יחסי שוק פתוחים.

זבולון אורלב: זהו דבר בלתי מתקבל על הדעת.

משה גפני: גם בעולם המזרחי היום אין בעיות.

משה גפני: פעם היה, והיום אין.

זבולון אורלב: לא בדקתי.

זבולון אורלב: אין לנו סניפי מזרחי באוקראינה ובמקומות האלה.

זבולון אורלב: לכן יש לנו ציפיה מוחלטת ממשרד החקלאות, שהוא המשרד המופקד על הענין הזה, שיהיו לולבים.

זבולון אורלב: אנחנו לא מתעניינים – וגם איננו מומחים – בפטריות כאלה ואחרות.

זבולון אורלב: זה תפקידו של משרד החקלאות.

זבולון אורלב: אני תמיד מצטט את מורי ורבי הפוליטי זבולון המר ז"ל, שמנכ"לית משרד החקלאות הכירה אותו גם היא לטובה, שתמיד אמר שתפקידם של עובדי המדינה הוא לא לציין את הבעיות אלא להצביע על הפתרונות.

זבולון אורלב: הזרוע המבצעת חייבת לומר מהם הפתרונות.

זבולון אורלב: זו משימתה.

זבולון אורלב: משרד החקלאות לא יכול להתרשל בדבר שהוא מאוד יסודי בהיותנו מדינה יהודית, והוא חייב להתמודד עם הבעיה הזאת.

זבולון אורלב: לשאלת הכמות: מאחר והתמחיתי בלולבים בשבוע האחרון, אני אומר לאדוני היושב-ראש שיש גירסאות שונות.

זבולון אורלב: יש שמרחיבים עד מיליון, ויש הממעיטים עד חצי מיליון.

זבולון אורלב: צריך לדעת שהדרישה ללולבים הולכת וגדלה משנה לשנה.

זבולון אורלב: ראשית, אני מברך את המנכ"לית.

זבולון אורלב: נדמה לי שזו הפעם הראשונה שבה אני פוגש אותה.

זבולון אורלב: הכרתי את המנכ"לית כראש המועצה האזורית בקעת בית שאן בהיותי מנכ"ל משרד החינוך.

זבולון אורלב: עבדנו בשיתוף, ואני מכיר את יחסי הידידות העמוקים שיש בין התנועות ההתיישבותיות בבקעת בית שאן.

זבולון אורלב: אין כאן בעיה של דתיים וחילוניים.

זבולון אורלב: אם מותר לי לגלות שיחה אישית: אביה של המנכ"לית היה גבאי בבית הכנסת בקרית טבעון.

זבולון אורלב: אלא מאי?

זבולון אורלב: באותה תקופה היה סט אחד של ארבעת המינים בבית הכנסת, וכולם היו מברכים על זה, כמו בגולה.

זבולון אורלב: גברתי המנכ"לית, אני מברך אותך על ההצלחה.

זבולון אורלב: זהו בהחלט מינוי ראוי.

זבולון אורלב: את ראויה והתפקיד ראוי לך.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, היום המצב הוא שבכל משפחה לילדים יש ארבעה מינים, גם לפני גיל מצווה, כדי לחנך אותם למצווה.

זבולון אורלב: יש לנו מצוות חינוכיות.

זבולון אורלב: מה יפה יותר מלתת לילד עוד לפני הגיעו למצוות את ארבעת המינים, ודרך זה להסביר לו את מצוות החג?

זבולון אורלב: לכן אי אפשר לספור פה בתי אב.

זבולון אורלב: עושים את זה גם אנשים מסורתיים, לאו דווקא דתיים.

זבולון אורלב: בוא אתנו לשווקים של ארבעת המינים בערים השונות, ותראה אחוז לא מבוטל של אנשים מסורתיים מכל עדות ישראל, שקונים ארבעת המינים.

זבולון אורלב: לכן אני מציע לעצמנו שהנחת העבודה שלנו לא תהיה חצי מיליון לולבים.

זבולון אורלב: זה לא נכון.

זבולון אורלב: היא צריכה להיות אי-שם באמצע.

זבולון אורלב: המחיר הסביר, אגב, בשנים שהיתה רוויה בשוק נע בין 20 ש"ח ל-40 ש"ח.

זבולון אורלב: כרגע המצב בשוק שונה לחלוטין.

משה כחלון: מה המחיר היום?

זבולון אורלב: הוא יכול להגיע גם עד 100-150 ש"ח ללולב מהודר.

זבולון אורלב: אלה הנתונים.

זבולון אורלב: כשמדובר במשפחה, או שהיא לא תקנה לכולם – וזה לא יכול להיות במדינה יהודית – או שאנשים יצטרכו להוסיף כסף.

זבולון אורלב: גם זה לא ראוי שיהיה.

זבולון אורלב: לכן יש לנו דרישה מוחלטת, שאיננה ניתנת לפשרות.

זבולון אורלב: אני יודע שנעשו מאמצים.

זבולון אורלב: אני יודע ששר החקלאות פנה באופן אישי לשר החקלאות המצרי.

זבולון אורלב: אינני יודע מהי התשובה.

זבולון אורלב: אני יודע שנעשו מאמצים להביא מירדן, ואני לא יודע מה היתה התוצאה.

זבולון אורלב: הבוקר קראתי שממקסיקו, וכן הלאה.

זבולון אורלב: אני גם יודע שבזכות מערכת הקשרים של המנכ"לית, המגדלים הישראלים עושים מאמץ.

זבולון אורלב: הם בכלל לא רוצים לקטוף כי זה מפריע להם בגדיד.

זבולון אורלב: משרד החקלאות עשה מעשה מסוים חשוב כדי יהיו כ-150 אלף לולבים ישראליים.

זבולון אורלב: אבל זה לא מספיק.

זבולון אורלב: לכן אנחנו רוצים לקבל תשובות.

זבולון אורלב: לדעתי, עברנו את השעה 12:00, ואני לא רוצה להיכנס לכל יתר הפרטים – כן פטריה, לא פטריה; כן מזויף לא מזויף.

זבולון אורלב: היבואנים כבודם במקומם מונח.

זבולון אורלב: אין לנו שום תביעה ליבואנים.

זבולון אורלב: יש לנו תביעה לממשלת ישראל: ספקו לולבים במחיר סביר לעם היהודי היושב בציון.

זבולון אורלב: תודה, אדוני היושב-ראש.

משה כחלון: לפני שנאפשר לרב פרוש, רציתי לשאול אם למישהו יש תשובה מדוע זה חוזר כל שנה?

קריאה: זו שנה שניה.

משה גפני: זו שנה רביעית.

משה כחלון: כחבר ועדת הכלכלה, טיפלתי בכך בפעם הקודמת בעקבות פניה שהגיעה אליי.

משה כחלון: כשפנית אליי, הנושא נראה היה לי מוכר.

זבולון אורלב: יש שמועות שונות – על שחיתויות, על מאבקים בין יבואנים.

זבולון אורלב: יש שמועות על פקידי משרד החקלאות.

זבולון אורלב: אינני יודע.

זבולון אורלב: אני לא שופט ולא שום דבר.

זבולון אורלב: אנחנו צריכים לקבל את התוצאה הסופית.

משה כחלון: דבר אחד שאיננו בגדר של שמועה, והוא מוחלט, והוא שהאזרח הקטן משלם בסופו של דבר את המחיר.

זבולון אורלב: אדוני היושב-ראש, אני יודע שיש חקירה של הממונה על ההגבלים ביחס לחשד לקרטל מחירים בשנה שעברה.

זבולון אורלב: אני יודע זאת מהאינטרנט.

זבולון אורלב: ביקשתי שנציג הממונה על ההגבלים יגיע לדיון.

זבולון אורלב: אני רואה לפי תנועת הראש החיובית של נציגת הממונה על ההגבלים - - - קראתי שיש חקירה של רשות המסים על כך שבמקום להצהיר שלולב עלה חצי דולר, יבואנים הצהירו שהוא עלה להם שני דולר.

זבולון אורלב: אינני יודע אם זה נכון או לא, ומתנהלת חקירה בענין הזה.

זבולון אורלב: יש שמועות שונות ומשונות.

זבולון אורלב: אני חושב שהרגולטור הוא משרד החקלאות.

זבולון אורלב: את האזרחים הדברים האלה אינם מענינים.

זבולון אורלב: הם צריכים להסדיר את שוק הלולבים באופן שבו כל אזרח וכל ילד, שרוצה לברך על ארבעת המינים, יוכל לעשות זאת במדינת ישראל במחיר סביר.

מאיר פרוש: ברשותך, היושב-ראש, המנכ"לית וחברים.

מאיר פרוש: אני מודה למר אורלב על כך שהוא ביקש להעלות את הנושא לדיון.

מאיר פרוש: מראש אני אומר שאומר את דבריי ואצא, כיוון שמבחינת יהדות התורה הרב גפני - - - למה אני אומר זאת?

מאיר פרוש: כי יש לי התכתבות עם משרד החקלאות החל מהשנה שעברה בענין הזה.

מאיר פרוש: אני חושב שכל אחד מאיתנו, חברי הכנסת הנוכחים, טיפל בענין בשנה שעברה.

מאיר פרוש: אבל אחרי שעברנו את מה שעברנו בשנה שעברה – והאמינו לי שלא היה לי מוצאי ראש-השנה, לא ערב יום כיפור,

מאיר פרוש: לא מוצאי יום-כיפור ולא ערב סוכות עד שראינו סוף סוף לולבים כאן – מצאתי לנכון לכתוב מכתב למשרד החקלאות, ולהודות להם על המאמצים שהם עשו.

מאיר פרוש: פגשתי את יוסי ישעיה בערב יום-כיפור במעבר, עד שאחסנו את הלולבים והוציאו את הלולבים – היה טירוף הדעת.

מאיר פרוש: שלחתי מכתב לשר החקלאות בחודש דצמבר האחרון, הודיתי לו, אבל אמרתי שצריך להיערך כך שזה לא יקרה לנו שוב.

מאיר פרוש: קיבלתי מכתב מפורט ממאיר מזרחי ב-20 בדצמבר 2005, לפיו הוא מקבל את המכתב בתודה, כמובן שהיו כל מני קשיים ומשרד החקלאות השקיע כסף.

מאיר פרוש: על כל פנים, במשרד החקלאות כבר קיימו מספר ישיבות היערכות, ולמדו את מה שהתרחש בשנה שעברה והפיקו לקחים.

מאיר פרוש: בין היתר הוא מעלה שני נושאים – שצריך למצוא מקורות נוספים.

מאיר פרוש: אשאיר לך עותק מהמכתב.

מאיר פרוש: הרגשתי שהדברים לא נסגרו בשנה שעברה, אלא איכשהו הגיעו ברגע האחרון לולבים.

מאיר פרוש: חבל על כל רגע שהיה בשנה שעברה.

מאיר פרוש: לפני חודש וחצי נפגשתי עם מאיר מזרחי.

מאיר פרוש: הוא בא לירושלים, ונפגשנו.

מאיר פרוש: היו שם שני יהודים שעוסקים בייבוא לולבים, ומאיר הרצה את הדברים ואמר שהמצרים לא יתנו להביא שוב מאל-עריש, כי מבקשים שהעצים ינוחו קצת.

מאיר פרוש: לעומת זאת, משרד החקלאות לא מסכים שיביאו את זה מחלקים אחרים ממצרים, שם יש כמויות אדירות.

מאיר פרוש: אני לא יכול להבין למה אפשר להביא מאל-עריש ומאיסמעילה לא.

מאיר פרוש: אני לא מומחה בדברים האלה.

מאיר פרוש: באתי לומר את הדברים כי אני סומך את דבריי על מה שזבולון ידידי אומר:

מאיר פרוש: בתחתית השורה – לפני שבוע דיברתי גם עם יעל.

מאיר פרוש: כשיעל היתה בבקעת הירדן, היא ידעה שחשוב לי לולב.

מאיר פרוש: היה לי מנהג: כשהיא היתה ראש המועצה, היא היתה מגיעה מדי ערב סוכות למשרד השיכון ומביאה לי לולב.

מאיר פרוש: אחר כך, כשעזבתי את משרד השיכון, היא הביאה עוד לולב מהקטיף שיש להם שם.

מאיר פרוש: אז היא מכירה את הבעיה.

מאיר פרוש: דיברתי עם יוסי, מי שהיה המנכ"ל בשנה שעברה.

מאיר פרוש: בשורה התחתונה: זה לא מתאים ולא מכובד.

מאיר פרוש: לא נעים לי שזה נופל בסיטואציה שבה יעל היא המנכ"לית.

מאיר פרוש: אבל זה לא מכובד שלמאות אנשים לא יהיו לולבים.

מאיר פרוש: אני גם לא יודע לומר לך אם מה שיבוא מירדן נבדק על ידי המומחים.

מאיר פרוש: זאת לא בדיחה.

מאיר פרוש: אנחנו נמצאים בארץ ישראל, במדינת ישראל, מדינה יהודית, ולא כך צריכים להיראות פני הדברים.

מאיר פרוש: לפיכך באתי לכאן, ואני בטוח שר' משה יעשה את זה הלאה.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אני רוצה לשבח את יוזם הדיון חבר הכנסת זבולון אורלב.

משה גפני: אני רוצה לשבח את יושב-ראש הוועדה על שנענה באופן מייד ואת מנהלת הוועדה.

משה גפני: אני רוצה לברך אותך, המנכ"לית, על התפקיד החדש.

משה גפני: לא שמעתי את שמך הרבה בשבועיים האחרונים.

משה גפני: אני לא רוצה להאריך בדברים, כי הנושא כבר מוצה.

משה גפני: אני רוצה לדבר על הוועדה.

משה גפני: תפקידה של ועדת הכלכלה, כמו ועדות אחרות בכנסת וכמו הכנסת בכלל, הוא לפקח על עבודת הממשלה.

משה גפני: אני מבקש לומר, אדוני היושב-ראש, שמשרד החקלאות – גם השר, גם המנכ"לית ויכול להיות שגם במשרד – עשו פעולות בימים האחרונים על מנת שלא יהיה מחסור בלולבים.

משה גפני: אני מקווה שיצליחו.

משה גפני: אני לא בטוח בכך, אבל אני מקווה שיצליחו.

משה גפני: אבל זאת ממשלה שמתנהגת כמו חלם מוחלט.

משה גפני: כולנו יודעים – חברי הכנסת החדשים קצת פחות, אבל הוותיקים והישנים מדברים על מחסור בלולבים כבר שלוש שנים.

משה גפני: בסופו של דבר זה נפתר – ואנחנו גם יודעים מה היה.

משה גפני: זה לא שהחיזבאללה פתאום הפציץ, ולא ידענו לפני כן.

משה גפני: ידענו שזו תמונת המצב.

משה גפני: "ידענו" – הכוונה למשרד החקלאות.

משה גפני: משרד החקלאות יכול להתנהג ראש קטן, ולומר: אני אחראי להגנת הצומח, או אני הווטרינר, או אני צריך לשמור על התוצרת החקלאית, וזהו.

משה גפני: מעבר לכך אני לא יודע שום דבר.

משה גפני: יש החלטה שלא מייבאים לולבים אלא מסיני, ולא ממצרים, ולכן לא מענין אותי שום דבר מעבר לכך.

משה גפני: למה אותם לולבים משווקים לארצות-הברית ושם אין מחסור?

משה גפני: אותם לולבים שהיו צריכים להגיע לישראל נשלחו לארצות-הברית, נכנסו להסגר, הדבירו את הלולבים ומשווקים אותם.

משה גפני: להיפך, ארצות-הברית רוצה לייצא עכשיו לישראל.

משה גפני: אז עכשיו מדברים על כך ששולחים נציג לספרד – כפי שעשה ישראל כץ כשהיה שר החקלאות, ולא הצליח – ומתחיל להגיע זרם מטופטף מירדן, ומתחילים לדבר עם הדיקלאים בארץ.

משה גפני: ואילו השר והמנכ"לית לא ידעו לפני ארבעה חודשים שיש בעיה.

משה גפני: אם הם ידעו – עוד יותר חמור, כי השר לא ידע.

יעל שאלתיאלי: לא הייתי מנכ"לית לפני ארבעה חודשים, אז אני לא יכולה לקחת אחריות על הדברים שאתה אומר.

יעל שאלתיאלי: לכן נדתי בראשי.

משה גפני: אם כן, הנהלת המשרד לא ידעה – או לא טיפלה.

משה גפני: אני לא יודע על שום ישיבה שהתקיימה – מה עושים במדינת ישראל, שהיא מדינה יהודית ודמוקרטית.

משה גפני: ובמדינה דמוקרטית, כשיש ציבור צרכנים שרוצה לרכוש מוצר מסוים, לא מונעים בעדו.

משה גפני: הרגולטור הוא באמת משרד החקלאות, אחרת לשם מה המשרד קיים?

משה גפני: כדי לומר לא? לומר "לא" גם אני יודע.

משה גפני: המציאות הזאת שהממשלה כשלה באופן טוטאלי של הענין הזה, של הדבר הבסיסי ביותר שצריך להיות בכל מדינה מסודרת, בוודאי במדינה יהודית ודמוקרטית.

משה גפני: שמישהו יסביר לי.

משה גפני: הרי היה קרטל, ואנשים הועמדו לדין והורשעו.

משה גפני: כתוצאה מכך היתה העלאת מחירים.

משה גפני: אני רוצה לומר לכם מהי המשמעות של העלאת מחירים: יש אנשים שרוכשים יום-יומיים לפני סוכות את ארבעת המינים, והמחיר הוא זול.

משה גפני: יש אנשים שרוכשים לפני ראש השנה – אנשים שאין הפרוטה מצויה בכיסם, אבל הם משקיעים את כל-כולם בענין.

משה גפני: היום יש מחסור.

משה גפני: אנחנו כבר מתקרבים ליום כיפור, ויש אנשים שכבר רכשו לולבים ב-150-200 ש"ח.

משה גפני: זהו מחדל לא יסולח של ממשלת ישראל, של משרד החקלאות.

משה גפני: השר הוא שר מצוין, והמנכ"לית – לפי מה שמתארים כאן – באמת מצוינת.

משה גפני: המציאות הזאת, שבה אנחנו עומדים היום בין ראש השנה ליום כיפור ועדיין אין פיתרון – שמישהו יסביר לוועדה.

משה גפני: זהו תפקידה של הוועדה – לפקח על עבודת הממשלה.

משה גפני: זה המקרה הקלאסי.

משה גפני: אגב, אני לא בטוח שזה לא מבקר המדינה.

משה גפני: אני נגד קונספירציות.

משה גפני: לא מעניינים אותי היבואנים - זאת פרנסתם, שיתמודדו עם הענין.

משה גפני: אני לא מייצג אותם.

משה גפני: אני מייצג, כמו זבולון אורלב וכמו יושב-ראש הוועדה, את האזרח הקטן, הפשוט, שצריך לרכוש לולבים.

משה גפני: אני לא יודע קונספירציות; אני יודע דבר אחד: העובדות הן הדברים החשובים.

משה גפני: העובדה היא שבמשך מספר שנים יש בעיה עם הענין – מחסור בלולבים – וצריך להתמודד עם זה מיד.

משה גפני: עובדה שהנהלת המשרד לא דנה בענין לפני חצי שנה.

משה גפני: הרי צריך היה לקיים דיון לא ארוך, לעשות את הנהלים, התקנות וההסדרים.

משה גפני: את מה שעושים היום עם ירדן תוך חצי שעה, היה צריך לקבוע לפני חצי שנה.

משה גפני: לשלוח נציג לספרד צריך היה לשלוח לפני חצי שנה, לדבר עם הדיקלאים צריך היה לפני חצי שנה.

יעל שאלתיאלי: סליחה שאני מתערבת: אתם מפתחים כאן תיאוריות וגם נותנים את התשובות.

משה גפני: את מנכ"לית חדשה, ואת פשוט לא יודעת שני דברים: (א) את לא מכירה אותי; (ב) יש לי חסינות.

משה גפני: אבל המציאות הזאת, שבה אנחנו דנים בבעיה היום, והמשרד היום בא עם פתרונות – כך אני מקווה – ולא עשו את זה קודם, חמורה מאוד.

משה גפני: בארצות-הברית אפשר לייבא את אותם לולבים.

משה גפני: יש להם את אותה בעיה של מיליוני עצי תמר שגדלים בה.

משה גפני: אצלנו מחמירים בענין.

משה גפני: בסדר – אני לא מתערב מקצועית.

משה גפני: אבל אתה לא יכול להחמיר ולא למצוא פתרון.

משה גפני: אני רואה את הענין הזה בחומרה.

משה גפני: אני שמח על קיומו של הדיון, ואני מקווה שהתשובות שנקבל היום ממשרד החקלאות יספקו אותנו.

משה גפני: אמר לי השר שהוא יקיים דיון מיד ביחס לשנה הבאה, ולא יניח למצב דומה להתפתח פעם נוספת.

משה גפני: כולנו היינו רגועים.

משה גפני: להוציא חבר הכנסת פרוש, ששלח את המכתב, כולנו היינו רגועים ואף אחד לא דיבר, כי היינו בטוחים שיש משרד החקלאות.

משה גפני: כשהצבעתי נגד הקמת הממשלה, הסבירו לי שהקימו ממשלה.

משה גפני: אז הייתי בטוח שכשהקימו ממשלה הקימו גם משרד החקלאות, כי גם אמרו לי מי יהיה השר.

משה גפני: אז הייתי בטוח שמטפלים בזה.

משה גפני: הייתי רגוע.

משה כחלון: אולי הם לא היו בטוחים שחג הסוכות יגיע.

משה גפני: בדיוק.

משה גפני: מתברר שכפי שלא יכולנו לסמוך עליהם בנושאים אחרים, גם בנושא הלולבים לא יכולנו לסמוך על הממשלה הזאת.

משה גפני: ייתכן שבשביל זה כדאי להחליף אותה.

אליהו גבאי: אני אשתדל שלא לחזור על דברים שנאמרו.

אליהו גבאי: הייתי גם בין היוזמים לבקשת הדיון בוועדה.

אליהו גבאי: בדקתי באינטרנט בעבודתו של חברי חבר-הכנסת לשעבר שאול יהלום.

אליהו גבאי: גם הוא התחיל בתכתובת הזאת, והתריע על הדברים האלה.

אליהו גבאי: יש לי את המכתבים שהוא כתב בשנה שעברה; בחלקם הם מונחים על שולחנם של משרדי ממשלה והנוגעים בדבר.

אליהו גבאי: מה שמפליא הוא שאותן פאשלות חוזרות על עצמן, וזה לא דבר שבא בהפתעה.

אליהו גבאי: יודעים שהאוכלוסיה הזאת הולכת וגדלה, ויודעים גם שהאוכלוסיה הזאת נמנית על המעמד הבינוני, ולא יכולה להרשות לעצמה לרכוש לולבים במחירים מופקעים.

אליהו גבאי: יש כאן שני כשלים: הכשל הראשון הוא באספקה הסדירה.

אליהו גבאי: הכשל השני הוא ציבור סוחרים מסוים, וייתכן שמשתפים אתם פעולה גורמים מסוימים – ועל אותם הלולבים מצפון סיני, חלק מהמכלים אומרים שהם באו מסואץ ואחרים באו מצפון-סיני.

אליהו גבאי: אז צריך לבדוק את שתי התופעות האלה – של איך לא עומדים מדי שנה בצריכה הגוברת, כאשר יודעים פחות-או-יותר את הכמות הנצרכת של הלולבים.

אליהו גבאי: מצד שני, אותם גורמים שיוצרים אי-סדרים מכוונים – וייתכן שיש כאן חלק ממשרד החקלאות או מגורמים אחרים, שמשתפים אתם פעולה.

אליהו גבאי: כך נאמר לי על אנשים מסוימים.

אליהו גבאי: צריך לבדוק.

אליהו גבאי: יש טענה שצריך לבדוק: אותם לולבים שבאים גם מצפון סיני נקראים נגועים והאחרים לא נגועים.

אליהו גבאי: לכן צריך לבדוק מי נותנים את הרישיון ופוסלים מכלים מסוימים ולא פוסלים מכלים אחרים.

אליהו גבאי: זה חלק מההרגשה שיש כאן איפה ואיפה.

אליהו גבאי: צריך לבדוק אם יש כאן דברים מכוונים, או שבאמת מדובר בדברים לא כשרים.

אליהו גבאי: כתבתי מכתבים גם לשר שמחון עם העתק למנכ"לית, ונאמרים כאן דברים על צריכת הלולבים – שזה לא עונה על הצרכים.

אליהו גבאי: הבקשה היא לרכוש ב-20 ש"ח לולב מדיקלאים מישראל.

אליהו גבאי: על המכתב הזה חתום יוסי ישי – קיבלתי אותו ב-20 לחודש.

יעקב כהן: ראשית, שנה טובה וגמר חתימה טובה.

יעקב כהן: אני חושב שאם נזעקנו היום, כנראה שהיה איזשהו תקדים – זו פעם ראשונה שבה חג הסוכות חל שבועיים אחרי ראש השנה.

יעקב כהן: אני רוצה להסביר: לנו, למי שאני מייצג, יהיו לולבים, בעזרת השם.

יעקב כהן: אין בעיה – מספר שקלים יותר, מספר שקלים פחות.

יעקב כהן: דיברו על 50 ש"ח, ועכשיו ראיתי מישהו שלא הסמיק והראה לי לולב שרכש ב-200 ש"ח.

משה כחלון: אנחנו רוצים שיהיה לכל בית ישראל, לא רק לששה מנדטים.

יעקב כהן: זה מה שאני אומר.

יעקב כהן: הסיבה שהוזעקנו לכאן – ואני מכבד את מי שקרא לדיון – אני חושב שסוכות הוא חג האחדות.

יעקב כהן: ארבעת המינים מאחדים את כל הסוגים – אתרוג, לולב גבוה, הדס משולש והערבה המתקפלת.

יעקב כהן: אבל אנחנו מאגדים אותם יחד, ולכן אנחנו צריכים לראות שיהיה באמת חג האחדות, מה שלא מסמל אותנו כל-כך במהלך השנה.

יעקב כהן: לכן צריך לדאוג לכל שלכל עם ישראל הרוצה בכך יהיו ארבעת המינים.

יעקב כהן: יש כל מני שמועות.

יעקב כהן: יש מי שאומרים שהמזיקים לא נמצאים בלולבים אלא דווקא במקום אחר, שמפריעים כאן לייבוא.

יעקב כהן: אבל אני לא רוצה להיכנס לכך.

יעקב כהן: בכל אופן, אני חושב שמשרד החקלאות צריך לדעת שיש לו ברירה אחת משתיים: או לסדר את זה היום ולשחרר היום את הסחורה, או לחלופין לשחרר את זה היום.

יעקב כהן: היום אין לנו הרבה זמן לדון.

יעקב כהן: אם אנחנו רוצים לדון, אפשר לדון בשמן הזית לחנוכה.

יעקב כהן: כרגע צריך לקבל החלטה – יש לולבים.

יעקב כהן: במחסנים מונחים לולבים נקיים, רבותי.

יעקב כהן: ארצות-הברית, שמנהיגה הוראות קפדניות יותר מישראל, מקבלת לולבים ממצרים ומכניסה אותם.

יעקב כהן: יש לולבים נקיים, ומשום מה לא מכניסים אותם.

יעקב כהן: השמידו לולבים נקיים בכל מני עילות.

יעקב כהן: אנחנו חייבים למצוא היום את הפתרונות, ויש פתרונות.

יעקב כהן: אי אפשר לברוח מזה.

יעקב כהן: הם היו צריכים לדון בכל האלטרנטיבות לפני חצי שנה.

יעקב כהן: כרגע, צריך לקבל את אחת משתי התשובות האלה, וצריך לוודא שכל אחד שירצה לרכוש ארבעת המינים במחיר סביר יוכל לעשות זאת.

יעקב כהן: אני חושב שאנחנו צריכים לסכם זאת היום.

משה כחלון: לפני שנאפשר למנכ"לית לדבר, אבקש לשמוע את נציגת הרשות להגבלים עסקיים.

משה כחלון: שמענו כאן יותר מרמזים על קרטל ועל כל מני קונספירציות שהיו.

איריס אכמון: מכיוון שהשוק הזה הוא שוק חד-שנתי, שמתעצב בצורה מסוימת מדי שנה – למרות שיש נפשות פועלות שחוזרות על עצמן משנה לשנה – אני חושבת שהחקירה שלנו לא ממש רלוונטית כרגע לענין.

משה גפני: לא זה מה שהיושב-ראש שאל; הוא שאל מה היה בעבר.

איריס אכמון: בשנת 98' היה קרטל, בו התאגדו מספר יבואנים ויצרו ביניהם איזושהי שותפות שאיפשרה להם לאחד את הלולבים שהם ייבאו ממצרים ולעלות מחירים לסיטונאי.

איריס אכמון: דבר זה הוריד בסופו של דבר את כמות הלולבים בשוק, וגרם להעלאת מחירים גם לצרכנים.

איריס אכמון: בשנת 99' האשמנו אותם בניסיון לקרטל, אבל בפועל לא היה קרטל.

איריס אכמון: הם גם לא הואשמו בניסיון.

איריס אכמון: היום מתנהלת חקירה לגבי מה שאירע בשנה שעברה.

איריס אכמון: כיוון שהנושא הזה עדיין נמצא בחקירה, אני מעדיפה שלא להרחיב בנושא.

משה גפני: לא היתה שום החלטה בענין של קרטל בשנה שעברה?

איריס אכמון: היתה החלטה, שהתייחסה ל-98', בה הורשעו שני יבואנים ביחס לקרטל שהיה בשנת 98'.

זבולון אורלב: ועכשיו מתנהלת חקירה על 2005?

איריס אכמון: כן.

משה גפני: כלומר, פעם אחת הורשעו על 98', כלומר היתה החלטה שהיה קרטל שהעלה את מחיר הלולב לצרכן.

איריס אכמון: בית המשפט לא קבע - - - הוא קבע שהמחיר לסיטונאי עלה.

משה גפני: על כל פנים, היתה החלטה של בית המשפט לפיה היה קרטל בעבר, ומתנהלת עכשיו חקירה האם גם בשנים האחרונות היה קרטל.

משה גפני: זה מה שאמרת.

איריס אכמון: כן.

איריס אכמון: היא מתייחסת פר-שנה, לשנת 2005.

עודד וינר: שנה טובה וגמר חתימה טובה לכולם.

עודד וינר: אכן, גם הרבנים הראשיים הופתעו מכך שהענין לא סודר בעקבות השנה שעברה.

עודד וינר: כשאומרים אין מזרזין אלא למזורזים, אני מצטרף לתשבחות ולתודות לחבר הכנסת אורלב, שהעיר ועורר אותנו לבעיה, כיוון שבשנה שעברה הבעיה הגיעה לשולחנם של הרבנים הראשיים במלוא חומרתה, ונרמז מטעם הרבנים הראשיים – כפי שנהגו רבני ישראל בכל הדורות למנוע הפקעות מחירים ופעלו לאפשר לכל בית יהודי שמהדר במצווה הזאת, שמסמלת את אחדות ישראל – שאם המחירים לא יהיו שווים לכל נפש, הרבנים ישקלו לאפשר מספר מצומצם של ארבעת המינים לכל קהילה, בהם תצא הקהילה כולה.

עודד וינר: דבר זה היה מצמצם כמובן את צריכת הלולבים במאות אחוזים.

עודד וינר: באופן מפתיע – אני מניח שהיו גורמים נוספים – מחיר הלולבים ירד בהתאם כמה ימים לאחר מכן.

עודד וינר: במילתא דבדיחותא, ישנה גם שמועה שמתרוצצת על כנימה שמשך החיים שלה הוא השבוע שלפני ראש השנה ועד השבוע שלאחר ראש השנה, והיא מתעוררת פעם אחת בשנה.

עודד וינר: לכנימה הזאת קוראים "העלאת המחירים", והיא מופיעה בלולבים מדי שנה בשנים האחרונות.

עודד וינר: על כל פנים, זו מצווה שעם ישראל הידר בה מאוד לאורך כל השנים.

עודד וינר: אמר לי השר הממונה על הקשר עם משרד הדתות – כנראה שר הדתות בקרוב – שהוא יושב בענין הזה ישיבות מרתוניות מול משרד החקלאות ומול כל הגורמים.

עודד וינר: שטוחה בקשתם של הרבנים הראשיים לישראל לפני יושב-ראש הוועדה והוועדה: אנא, מצאו פתרון לענין הזה היום, כיוון שמחר יום ששי, יום ראשון הוא ערב יום הכיפורים, כפי שאמר חבר הכנסת כהן, ואנחנו כבר אחרי הזמן שבו רוב עם ישראל אמור היה לרכוש את ארבעת המינים והוא עדיין ממתין לישועה.

יעל שאלתיאלי: אני חושבת שנכון שלכל מי שיושב ליד השולחן אינטרס אחד, והוא לאפשר לציבור הזקוק ללולבים לרכוש לולבים במחיר סביר.

יעל שאלתיאלי: אני חוששת שהאווירה סביב השולחן כאן יוצרת אווירת מחסור ויוצרת העלאת מחירים מדומה.

יעל שאלתיאלי: לכן, למרות שהתנצלת בפניי, חבר הכנסת אורלב, אני רוצה להודות לך על כך שביקשת לכנס את הישיבה ולהודות ליושב-ראש הוועדה.

יעל שאלתיאלי: זאת משום שאני חושבת שכפי שציין חבר גפני, העובדות הן הדברים החשובים.

יעל שאלתיאלי: אז בואו נתייחס לעובדות: למיטב ידיעתנו, לפני שנה ושנתיים יובאו לארץ 400 אלף לולבים.

יעל שאלתיאלי: כמה הצריכה הכללית?

יעל שאלתיאלי: אני לא רוצה להתווכח.

יעל שאלתיאלי: אמרו כאן כל מני מספרים.

יעל שאלתיאלי: יובאו לארץ 400 אלף לולבים.

זבולון אורלב: בנוסף לכך, היה ייצור עצמי.

משה כחלון: בין 150 אלף ל-170 אלף.

משה כחלון: זה מספר קבוע.

יעל שאלתיאלי: יושב כאן יושב-ראש ארגון הדיקלאים, והוא יגיד לכם את הנתונים.

זבולון אורלב: את אומרת שבשנה שעברה יובאו 400 אלף לולבים – שלא יווצר הרושם שזו היתה הצריכה.

יעל שאלתיאלי: חבר הכנסת אורלב, אנחנו יודעים שעד השנה כמעט לא היה ייצור מקומי.

יעל שאלתיאלי: יש שני שווקים שאתם בוודאי מכירים טוב ממני: יש את השוק שאתם מתייחסים אליו – לולבים שנמכרים ב-100 ש"ח, 150 ש"ח ו-200 ש"ח.

יעל שאלתיאלי: זהו סוג אחד של לולבים.

יעל שאלתיאלי: יש גם את הלולבים האחרים, ואנחנו יודעים את זה.

יעל שאלתיאלי: פתרנו את הבעיה בשני הסדרים: ראשית, אפשר יהיה לשמוע מיושב-ראש הדיקלאים נתונים.

יעל שאלתיאלי: אחר כך, אבקש שאלדד לנדס, מנהל האגף להגנת הצומח במשרד, יסביר את הנזק של פתיחת השוק לכל מאן דבעי, כפי שאתם דורשים.

משה גפני: אגב, לא דרשנו דבר כזה.

משה כחלון: מה ביקשנו?

משה כחלון: שיהיו לולבים במחיר סביר.

משה גפני: אתם אנשי המקצוע.

יעל שאלתיאלי: נאמרו כאן הערות על כל מני כנימות.

יעל שאלתיאלי: אנחנו נתנו פתרונות.

יעל שאלתיאלי: אני רוצה גם לומר שאם מישהו מחשיד כאן סביב השולחן עובד משרד החקלאות בעבירות פליליות ובטענות כאלה ואחרות, אני מציעה לו לפנות למשטרה, ולא על שולחן ועדת הכלכלה.

יעל שאלתיאלי: ועכשיו לעובדות, כפי שהן.

יעל שאלתיאלי: כפי שאמרתי, יובאו 400 אלף לולבים.

משה כחלון: לגבי ההחשדה: שמעתי את כל חברי הכסת, ואף אחד לא החשיד אף אחד.

משה כחלון: דיברו על קונספירציה, ואישרה נציגת הרשות להגבלים עסקיים שהיה בעבר נושא כזה.

לאה ורון: זה נאמר.

יעל שאלתיאלי: זה נאמר.

יעל שאלתיאלי: אפשר לשמוע בתמליל.

משה כחלון: זה נאמר על ידי מישהו כאן?

יעל שאלתיאלי: משרד החקלאות יעשה מה שהוא צריך לעשות, אבל אני מציעה שעל יד שולחן ועדת הכלכלה, חברי כנסת לא - - -

משה גפני: גברתי המנכ"לית, אני נמצא מתחילת הישיבה, ושמעתי את חברי הכנסת – כל אחד בסגנונו.

משה גפני: אף אחד לא אמר.

משה גפני: מה שנאמר על ידי חלק מחברי הכנסת הוא שיש שמועות.

זבולון אורלב: אני אמרתי: יש שמועות.

משה גפני: גברתי המנכ"לית, תתרגלי לכך שבוועדות הכנסת נאמרים דברים חמורים מאוד, ונאמרים כאן דברים חמורים מאוד.

משה גפני: כאן לא נאמרו דברים חמורים; נאמר שיש שמועות.

משה גפני: כל אחד מאתנו אמר שזו קונספירציה.

משה גפני: אמרנו שזה לא התפקיד שלנו.

משה גפני: אנחנו רוצים את הלולב.

משה גפני: זה הכל.

משה גפני: אנחנו לא מחשידים אף אחד.

יעל שאלתיאלי: אני לא רוצה שניכנס לוויכוח הזה כי הוא לא קשור לענין.

יעל שאלתיאלי: אני מציעה שיבדקו אחר כך בפרוטוקול, ואני מתנצלת אם זה לא מופיע בפרוטוקול.

יעל שאלתיאלי: כיוון שרשמתי לעצמי הערות, זה נאמר למיטב ידיעתי.

משה כחלון: ברצוני להבהיר כיושב-ראש הוועדה שיש לנו הרבה כבוד ואמון בפקידות ובמנכ"לית החדשה, שאנחנו מאחלים לה הצלחה – יש לנו אמון בכל המשרדים.

משה כחלון: אם יש הערות, אנחנו שמים אותן על השולחן, אבל זה נעשה למטרה טובה, כמובן, ולא חלילה כדי למתוח ביקורת.

משה כחלון: אם יש חשדות, זה בוודאי לא התפקיד שלנו אלא של המשטרה, כפי שאמרת.

יעל שאלתיאלי: כמשרד, נערכנו ופנינו לדיקלאים.

יעל שאלתיאלי: צריך לזכור שהגידול העיקרי של עץ התמר הוא הפרי.

יעל שאלתיאלי: כך נוצרו הדברים שסוכות נופל בתקופת הגדיד.

יעל שאלתיאלי: לכן הדיקלאים לא היו מעונינים – ועד השנה נושא קטיף הלולבים היה שולי שבשולי.

יעל שאלתיאלי: בנוסף, היה באמת ייבוא לולבים מצפון סיני במחיר זול מאוד יחסית.

יעל שאלתיאלי: אתם לא הרגשתם את זה, כי מי שמכר את זה מכר באותו מחיר – בין אם הוא רכש ב-50 סנט או ב-5 שקלים.

יעל שאלתיאלי: הצרכן הסופי לא הרגיש את זה.

יעל שאלתיאלי: הדיקלאים בוודאי לא רצו לעשות את העבודה הזאת כי לא היה להם שוק; לא באו לקנות מהם.

יעל שאלתיאלי: מה עשה משרד החקלאות?

יעל שאלתיאלי: סגרנו עם הדיקלאים שבמידה ובסיכומו של דבר תימצא דרך להביא לולבים זולים יותר, משרד החקלאות ישפה מתקציבו את הלולבים הישראליים שלא יימכרו בשוק.

יעל שאלתיאלי: נכון להיום – וחבר הכנסת זבולון אורלב מכיר אישית את בנו של חבר הכנסת אברהם שטרן, האחראי על קטיף הלולבים.

יעל שאלתיאלי: נכון להיום, שי שטרן דיווח לי ש-300 אלף לולבים נקטפו בתוך מדינת ישראל.

זבולון אורלב: זו חדשה טובה.

זבולון אורלב: האם היד עוד נטויה?

יעל שאלתיאלי: לא נעים לי לומר את זה, ואקח מיד את דבריי בחזרה, אבל בסיכומו של דבר: אין מחסור.

יעל שאלתיאלי: הבעיה היא בעיה של מסחר ושל שוק.

יעל שאלתיאלי: מה קורה למגדל תמרים?

יעל שאלתיאלי: אם יש לו כלי גובה אחד ושני פועלים, והוא מקבל היום 10-15 ש"ח לקילו מג'הול, הוא צריך להשבית את כלי הגובה ואת העובדים ולהעביר אותם ללולבים.

יעל שאלתיאלי: גם החקלאים שלנו – ואני אומרת לכם את זה מתוך ביתי – חששו שיש כאן משחק.

יעל שאלתיאלי: לפי הדיווח של מר שטרן, 300 אלף לולבים נקטפו נכון להיום במדינת ישראל, והסוחרים מתחילים לבוא.

יעל שאלתיאלי: איש המקצוע במשרד אישר בנוסף את הייבוא מירדן, ואבקש ממנו להסביר בהמשך.

יעקב כהן: כמה יש בסך הכל?

יעל שאלתיאלי: יהיו בשוק כ-600 אלף לולבים.

יעל שאלתיאלי: אני מדברת על 300 אלף לולבים תוצרת הארץ, יש עוד בשוליים, וכפי שאמרתי: לאט לאט מצטרפים עוד.

יעל שאלתיאלי: גם אם נשלם להם עבור ההשמדה, לא נשלם את כל ההוצאות, ובוודאי לא את מחיר הצל של מחיר התמר.

יעל שאלתיאלי: בירדן יש פוטנציאל של 200 אלף לולבים מירדן.

יעל שאלתיאלי: יש היתרים.

יעל שאלתיאלי: עד היום הסוחרים לא הביאו מירדן.

יעל שאלתיאלי: אתמול הגיעו 13.5 אלף לולבים, והיום מגיעים 70 אלף לולבים.

מנשה פור-ג'אן: הם מגיעים ממצרים בדרך עוקפת.

מנשה פור-ג'אן: אני יוצא מכאן.

יעל שאלתיאלי: אני מציעה שמר אלדד לנדס ידבר בהמשך על האופן שבו מבטיחים את מקור הלולבים.

יעל שאלתיאלי: אם כן, הגענו ל-500 אלף לולבים.

זבולון אורלב: מי מייבא מירדן, משרד החקלאות או היבואנים?

יעל שאלתיאלי: משרד החקלאות איננו מייבא; הוא נותן היתר ליבואנים.

יעל שאלתיאלי: היום אמורים להגיע 70 אלף.

יעל שאלתיאלי: בנוסף לכך, מרצועת עזה נכנסו עד היום כ-40 אלף ויש פוטנציאל נוסף של כמה עשרות.

יעל שאלתיאלי: אנחנו קרובים מאוד ל-600 אלף.

יעקב כהן: מתי זה יגיע?

יעל שאלתיאלי: זה הגיע.

יעל שאלתיאלי: 100-120 אלף לולבים נוספים יגיעו.

יעל שאלתיאלי: אם אנחנו משדרים – כולנו ביחד – שיש, הסוחרים יביאו.

יעל שאלתיאלי: הסוחרים ישבו על הגדר, והאמרת המחירים נבעה מכך שהסוחרים ישבו על הגדר.

יעל שאלתיאלי: הם לא באו לדיקלאים ולא הביאו עד היום מירדן כי הם חשבו שתימצא הדרך.

זבולון אורלב: האם הלולב הירדני עולה יותר מהלולב מצפון-סיני?

יעל שאלתיאלי: אני לא יודעת.

זבולון אורלב: הלולב הישראלי עולה יותר?

יעל שאלתיאלי: כן.

זבולון אורלב: בכמה?

קריאה: זה גם כוח העבודה.

זבולון אורלב: אני דואג לצרכן: כמה הצרכן ישלם.

זבולון אורלב: זאת לא שאלה של לולבים – צריך לדאוג לכך שיהיו לולבים במחיר סביר.

יעל שאלתיאלי: חבר הכנסת אורלב, אני לא מדברת על כך שהייבוא מספרד היה פתוח מלפני שנה, ואף סוחר לא הרים את הכפפה כי מדובר בעלויות.

יעל שאלתיאלי: אבל איפשרנו מהיכן שאפשר.

יעל שאלתיאלי: נכון הוא שהתפקיד שלנו הוא גם לספק את צורכי הדת, אבל תפקיד קטן נוסף שיש לנו הוא לשמור על החקלאות.

יעל שאלתיאלי: לכן ייצרנו את הפתרונות, והשוק עיכב.

יעל שאלתיאלי: אני לא יכולה לקחת את הסוחר ולחייב אותו לקנות או לייבא מירדן.

יעל שאלתיאלי: כשהוא מבין שזאת הכתובת – ועובדה: אנחנו רואים שהסוחרים, שלא הגיעו למטעי התמרים, התחילו להגיע עכשיו.

זבולון אורלב: מה את עונה באשר לטענה שעלתה כאן, לפיה אותם לולבים שכניסתם לישראל נאסרה הותרו להיכנס לארצות-הברית?

יעל שאלתיאלי: ראשית, אבקש מאיש הגנת הצומח להשיב, כי מדובר בתשובה מקצועית.

משה כחלון: א

משה כחלון: בקש שבדבריו יסביר גם איך אתם בודקים ומוודאים שבאמת לא מדובר בלולבים שמגיעים ממצרים, ובכל זאת אנחנו מכניסים את המחלה לארץ.

יעל שאלתיאלי: אם מביאים לולבים לניו-יורק, אני הקטנה יכולה להבטיח לך שזה לא יפגע בעצי התמרים בקליפורניה.

קריאה: שולחים את זה גם לקליפורניה.

קריאה: הלולבים מתפזרים בכל רחבי ארצות-הברית.

אלדד לנדס: אמרו לי פעם שאסור להגיד שאני "תמה", אבל אני אומר זאת בכל זאת.

אלדד לנדס: משרד החקלאות לא התרשל בתפקידו.

אלדד לנדס: לפני שנה, כשמשרד החקלאות גילה את הנושא, הוא מילא את תפקידו נאמנה.

אלדד לנדס: הוא יצא לספרד, ובדק את השטחים באזור אליקנטה.

אלדד לנדס: שבספרד.

אלדד לנדס: אתן לכם דוח מפורט על הבדיקה ועל האופן שבו היא מבוצעת.

אלדד לנדס: יושב כאן אדם שהיה בנסיעה, שבדק ואישר את אזור אליקנטה עם פוטנציאל של 200-300 אלף לולבים.

אלדד לנדס: מי הביא?

אלדד לנדס: היה פתוח.

אלדד לנדס: אף אחד לא ביקש.

זבולון אורלב: באיזה מחיר?

אלדד לנדס: אינני יודע.

אלדד לנדס: אני איש מקצוע.

אלדד לנדס: אם הנושא הוא מחיר, אפשר לדון במסגרת המשרדים.

יעקב כהן: ברור שהכל הוא ענין של מחיר.

אלדד לנדס: שנית, בנוגע לירדן.

אלדד לנדס: היתה בעיה עם ירדן – בעבר לא אישרנו את ירדן.

אלדד לנדס: נסענו לירדן, עשינו סקר במטעים ואישרנו את ירדן לפני שנה.

אלדד לנדס: הביאו בודדים, אם הביאו.

אלדד לנדס: למה?

אלדד לנדס: נכון, כי זה קצת יותר יקר.

אלדד לנדס: לפני שנה כבר התגלתה הבעיה בנושא אזור אל-עריש ומצרים עצמה.

אלדד לנדס: אבל למדו שקל יותר לעבוד על התעודות מאשר להביא בצורה מסודרת משווקים מסודרים ומאושרים.

אלדד לנדס: אציג בפניכם תמונות שמראות את פוטנציאל הנזק, ומכך אי אפשר להתעלם.

אלדד לנדס: אציג בפניכם את פוטנציאל הנזק שנעשה במרוקו.

אלדד לנדס: אנחנו לא מדברים על נגעים שאפשר להדביר בצורה מסודרת.

אלדד לנדס: בתמונות הללו, הושמדו תוך מספר שנים במרוקו 10-12 מיליוני עצים.

אלדד לנדס: במדינת ישראל יש 370 אלף עצים.

זבולון אורלב: איש מאתנו לא תבע זאת ממך.

זבולון אורלב: להיפך – אנחנו תובעים ממך להגן על הצומח.

זבולון אורלב: אתה צריך לספק לולבים במחיר סביר.

אלדד לנדס: אם כן, לשם האיזון, אנחנו רואים את הבעיה הזאת.

אלדד לנדס: אנחנו רואים פדיון שנתי של כ-350 מיליוני ש"ח בשנה לענף התמרים.

אלדד לנדס: רבותי, זה לא הולך ברגל.

זבולון אורלב: ידידי, אתה לא תציג מצב שבו אתה הוא מגן הדיקלאים ואנחנו אויביהם.

זבולון אורלב: זה לא כך.

זבולון אורלב: איש מאתנו לא תבע ממך להכניס דבר לא ראוי למדינת ישראל.

זבולון אורלב: כשאמרתי שהמשרד מתרשל, הכוונה היא שאין היום מספיק לולבים במחיר סביר, כפי שהיה לפני חמש שנים.

יעל שאלתיאלי: יש.

אלדד לנדס: משרד החקלאות פתח את הפוטנציאל לייבא.

אלדד לנדס: כפי שאמרה המנכ"לית: אנחנו לא הייבואנים; אנחנו באים לתת את הרישיונות, לומר מהם האזורים הבטוחים.

אלדד לנדס: כך אני מבין את תפקידי.

זבולון אורלב: אז אני חושש שאתה טועה בתפקידך.

זבולון אורלב: זה מה שאמר חבר הכנסת גפני.

זבולון אורלב: בזה אתה טועה.

יעקב כהן: מר אלדד, יש טענה לפיה אישרת 300 אלף יחידות לולבים, ולאחר מכן עצרת את זה.

יעקב כהן: נתת לאנשים רישיון להכניס, ואחרי 100 אלף עצרת את זה.

יעקב כהן: אנשים טוענים שהם קיבלו ממך רישיון להכניס 300 אלף לולבים.

יעקב כהן: אתה בדקת לאחר חיטוי, וחזרת בך.

משה גפני: אדוני היושב-ראש, אם אפשר קריאת ביניים ברשותך: לדעתי, אנחנו סוטים מהענין.

משה גפני: אמרנו באופן ברור שאנחנו לא נכנסים לתחום המקצועי.

משה גפני: אנחנו סומכים על משרד החקלאות שהוא עושה את עבודתו.

משה גפני: יש לנו שאלה למה בארצות-הברית כן.

משה גפני: אבל זה לא לב-לבו של הענין.

משה גפני: כי מה שתשיב, אנחנו נקבל.

משה גפני: אתה איש המקצוע, ואנחנו לא.

משה גפני: הדיון שלנו נסוב על תפקיד משרד החקלאות.

משה גפני: אנחנו רואים את תפקיד משרד החקלאות אחרת מכפי שאתה רואה אותו.

משה גפני: כולנו רוצים לדעת מה עשה משרד החקלאות לפני חצי שנה, כשכבר ידע על התלונות ממרוקו?

יעל שאלתיאלי: אני מבקשת את סבלנות

יעל שאלתיאלי: כם לשמוע.

יעל שאלתיאלי: רק כדי שתבינו: ההחלטה איננה שרירותית.

יעל שאלתיאלי: יש סיכון גדול מאוד, ולכן נוצרה הבעיה.

יעל שאלתיאלי: זה מה שאלדד מנסה להסביר.

משה גפני: אני מתנצל על כך שכושר הביטוי שלי לוקה בחסר.

משה גפני: אני לא מצליח להבהיר את הדברים.

משה גפני: העובדה שאתם נמצאים בבעיה מול הגורמים המקצועיים ולכן לא יכולים לאפשר ייבוא ממצרים – מקובלת עלינו.

יעל שאלתיאלי: אז נתתי את הפתרונות.

משה גפני: אבל גברתי המנכ"לית, תפקידו של משרד החקלאות לדאוג כבר בפסח שלפני ראש השנה יהיו כאן לולבים.

דוידי מרום: אבל יש פוטנציאל ייבוא.

משה גפני: מה זה פוטנציאל.

דוידי מרום: מישהו צריך לממש אותו.

דוידי מרום: אם סוחר לא רוצה לממש - - -

משה גפני: מתי התקיים על כך דיון במשרד החקלאות?

אלדד לנדס: לפני שנה, במרכז העונה לפני שנה - - - בספטמבר 2005.

משה גפני: אנחנו חברי כנסת – אנחנו מקבלים פניות.

משה גפני: אנחנו לא יודעים שום דבר.

משה גפני: אתם הייתם צריכים למנוע את הפניות שהגיעו אלינו לפני שבועיים.

משה גפני: הייתם צריכים להודיע לנו בפסח שהפניות שיגיעו אליכם הן אינטרסנטיות מתוך כוונה להעלות את מחירי הלולבים.

משה גפני: אנחנו לא נאפשר ייבוא ממצרים, וסידרנו ייבוא מירדן, מה שלא היה בשנה שעברה.

משה גפני: לא אמרתם את זה.

יעל שאלתיאלי: אלדד, מכיוון שנשאלת, אבקש שתיידע את חברי הכנסת לאור השאלה שנשאלה איך אתה בודק ומבטיח שהלולבים מירדן הם אכן מירדן.

משה כחלון: מר לנדס, אני מציע שתספר לנו על הפעולות שעשיתם מהשנה שעברה עד השנה הזאת.

משה כחלון: על מה שתעשו מהשנה הזאת עד השנה הבאה נדבר בעוד שנה.

אלדד לנדס: לפני שנה, עוד בספטמבר 2005, כשהתגלתה הבעיה, הוצאנו משלחת של שני אנשים, מאחר וחזינו שתהיה בעיה.

אלדד לנדס: שני האנשים יצאו לאזור שאנחנו יודעים שהוא אזור לא נגוע – אליקנטה בספרד.

אלדד לנדס: הם יצאו, בצעו סקר והביאו דוגמאות.

אלדד לנדס: בדקנו אותן ואישרנו להביא מאזור אליקנטה.

אלדד לנדס: הפוטנציאל באזור זה עומד על כ-300 אלף לולבים.

אלדד לנדס: זה 50% מהצריכה של ישראל.

יעקב כהן: באיזה מחיר?

אלדד לנדס: הלכנו לירדן, והגענו עם הרשות להגנת הצומח של ירדן להסכמים כתובים, ועל צורת הפיקוח שלהם על המשלוחים לארץ – איך זה לא יבוא מסוריה וממצרים – והגענו אותם להסכמה.

אלדד לנדס: עוד בתום השנה שעברה, פתחנו את ירדן.

אלדד לנדס: השנה, מתחילת העונה.

אלדד לנדס: משני המקורות האלה ניתן היה לייבא מתחילת העונה, ולבקש רשיונות.

אלדד לנדס: לעומת זאת, היבואנים ביקשו רישיונות לייבוא 1.5 מיליוני לולבים ממצרים, ומיליון לולבים וחצי נוספים מירדן.

יעקב כהן: אם כן, למה נתתם להם רישיונות?

אלדד לנדס: הם קבלו רישיונות, אבל בכל רישיון יש תנאים.

אלדד לנדס: יש שלושה תנאים ברישיון, והעיקרי שבהם הוא להביא את זה מאזור אל-עריש.

אלדד לנדס: מדוע?

אלדד לנדס: כי האזור הזה הוא אזור שיצאנו אליו, בדקנו אותו והוא סיפק אותנו במערך שנים.

אלדד לנדס: האזור הזה הוא אזור נפרד מיתר מצרים.

זבולון אורלב: ידעתם שהמצרים לא יתנו הפעם להביא מצפון סיני?

אלדד לנדס: פעלנו גם בדרכים פוליטיות על מנת לשכנע את המצרים.

אלדד לנדס: זה היה מושל סיני.

אלדד לנדס: הוא לקח על עצמו את האחריות לסגור.

אלדד לנדס: נעשו פניות רבות, לרבות מכתבו של השר שמחון.

משה כחלון: הדברים ברורים.

משה כחלון: אנחנו יודעים על פעילויות פוליטיות נוספות אחרות שנעשות בשעות אלה ממש.

אלדד לנדס: לגבי ארצות-הברית: כל מדינה מחליטה על רמת הסיכון שהיא לוקחת.

אלדד לנדס: מדינת ישראל לוקחת החליטה לקחת רמת סיכון מסוימת בנושא הלולבים ובנושא ההגנה שלה על המטעים של הדקל בארץ.

אלדד לנדס: אני חושב שהתנאים המיוחדים של ישראל מצדיקים הקפדת-יתר בהקשר הזה.

אלדד לנדס: אם בארצות-הברית מתגלה נגע שצריך להשמיד – אין בעיה; 400 מיליוני דולר הוא ההקף שנדרש להכחדת מחלה כזאת.

אלדד לנדס: אם זבוב הים התיכון נכנס לארצות-הברית, שפכו 400 מיליוני דולר, ומרססים את כל ארצות-הברית.

אלדד לנדס: לא ראיתי שבמדינת ישראל השקענו פעם אחת את הסכומים הללו.

אלדד לנדס: מבנה הענף שונה לחלוטין מזה שקיים בארצות-הברית.

אלדד לנדס: כל הענף מרוכז מאילת ועד טירת צבי.

אלדד לנדס: זה סדר הגודל של הענף.

אלדד לנדס: זהו ענף צפוף מאוד, והפוטנציאל של ההתרחבות וההתפשטות של המחלה יהרוס את הענף בתוך שנתיים-שלוש, ולא בתוך 15 שנה.

משה כחלון: אבקש לשאול את נציגי היבואנים שתי שאלות: (א) מדוע לא ייבאתם מספרד?

משה כחלון: (ב) מדוע אתם לא רוכשים מהסוחרים הישראליים?

אבי בללי: במהלך שעה, אני שומע אנשים שמסובבים את כולם – אם זה משרד החקלאות ואם זה אחרים.

אבי בללי: מחיר הלולב בסיטונאות היום בארץ נע בין 10-15 ש"ח.

אבי בללי: לא 200 ש"ח ולא 150 ש"ח.

אבי בללי: יש לולב שנקרא "דרי".

אבי בללי: זהו לולב מזן נדיר, מעצים שלא קיימים בכמויות בארץ, ולא קיימים בשום מקום אחר בעולם מלבד עירק.

אבי בללי: כך שהם לא באים לא ממצרים, לא מסוריה, לא מירדן ולא מספרד.

אבי בללי: הם נמצאים כאן.

אבי בללי: אותם לולבים נמכרים ב-150 ש"ח, ב-200 ש"ח וב-400 ש"ח.

אבי בללי: נמצאים כאן אלפי עצים בארץ, וזהו הלולב שהם מדברים עליו.

אבי בללי: את הלולב הזה אין לנו בשום מקום אחר.

לאה ורון: מגדלים אותם בארץ?

אבי בללי: כן.

אבי בללי: ישנו מקום נוסף – עירק.

אבי בללי: המחיר הסיטונאי ללולב בארץ נע בין 10-14 ש"ח.

אבי בללי: מי מנצל את הבמה הזאת שבה מדברים על חסר?

אבי בללי: אותם סוחרים שמביאים את הלולבים לבאסטות שלהם.

אבי בללי: ברגע שיש שמועות של חוסר דמיוני שנוצר חוסר בשוק, הם מתחילים להעלות את המחיר.

אבי בללי: בסופו של דבר, בבאסטה לצרכן, גם כשהעלו את המחיר, לולב לצרכן לא עבר את ה-40 ש"ח, לא את ה-30 ש"ח ולא את ה-50 ש"ח.

אבי בללי: אלו לולבים כן עברו?

אבי בללי: אותם לולבים שהוכשרו ומוינו על-ידי הרבנים, שלקחו עשרות שקלים על מיון של כל לולב.

משה גפני: הבנתי שהרבנים עושים כסף.

אבי בללי: אני חוזר ואומר: מחיר הלולב מתרומם כשהוא על הבאסטה ממוין וארוז, עם הכשרים של מו"צים כאלה ואחרים.

אבי בללי: הוא מתייקר בגלל שהם לוקחים כסף.

קריאה: אבל אתה לא אומר להם ששנינו הורשענו בבית המשפט המחוזי.

קריאה: אל תגיד להם שהם לא מבינים.

קריאה: אתה מטעה את כולם.

אבי בללי: אני ואחרים הוחשדנו בהסדר כובל, ולא בקרטל.

אבי בללי: אנחנו יצרנו שותפות לייבוא לולבים לארץ כיוון שרצינו לחסוך בעלויות.

אבי בללי: זה עומד בפני בית המשפט העליון.

יעקב כהן: מאיפה אתה מייבא?

אבי בללי: ייבאתי ממצרים.

אבי בללי: משרד החקלאות השמיד לי לפני שבוע, יום לפני ערב החג, 85 אלף לולבים שנכנסו רשמית לארץ.

משה כחלון: מדוע לא הבאת מספרד?

אבי בללי: הבאתי ממצרים.

זבולון אורלב: ממצרים או מצפון סיני?

אבי בללי: מצרים זה מצרים.

אבי בללי: מצפון סיני.

מאיר פרוש: איך נתנו לך להכניס את זה?

אבי בללי: אדון מאיר מזרחי, מנהל תחנות ההסגר, נכח בעצמו במעבר ניצנה ביום שבו הכנסתי את הסחורה.

אבי בללי: הוא מתנכל לי.

אבי בללי: הוא בא לראות ולבדוק ולנסות להכשיל.

אבי בללי: לא היתה לו ברירה והוא הכניס את הסחורה כי הכל היה כחוק וכדין.

אבי בללי: הסחורה היתה אצלי בבית שבוע.

אבי בללי: יכולתי למכור אותה, להעביר אותה או לשרוף אותה.

אבי בללי: יכולתי לעשות בה מה שאני רוצה.

אבי בללי: שלחו את הביריונים שלהם, סליחה על הביטוי.

משה גפני: אסור לומר את זה.

משה גפני: הם עובדי מדינה.

אבי בללי: באו ביריונים.

אבי בללי: היית צריך לראות את ההתנהגות.

משה כחלון: אבקש שתמשיך בשפה המתאימה לוועדה בכנסת.

משה כחלון: אבקש שתכבד את המקום.

אבי בללי: הייתי בירדן, בקטיף לולבים, והחליטו לתפוס לי את הסחורה ולהשמיד אותה.

אבי בללי: מתקשר אליי אחד הנציגים של אדון מאיר מזרחי, ואומר לי: אני רוצה לבדוק שוב את הלולבים שלך.

אבי בללי: אמרתי לו: אבל הלולבים שלי כבר נבדקו על-ידי האדון מאיר מזרחי.

אבי בללי: לשם מה צריך לבדוק אותם שוב?

אבי בללי: הוא הבר-סמכא, שמחליט.

אבי בללי: הוא הפוסק האחרון.

אבי בללי: הוא אמר לי: בכל זאת, אנחנו צריכים לבדוק, וגם מאיר מזרחי בדרך אליך הביתה.

אבי בללי: אמרתי לו: או-קיי.

אבי בללי: אני לא נמצא.

אבי בללי: הם הביאו את המשטרה הכחולה, את משמר הגבול, את יחידת הפיצו"ח.

אבי בללי: הגיעו למקרר.

אבי בללי: הביאו משאיות.

אבי בללי: יש מי ששומר לי על הסחורה בקירור – אני משלם לו על האכסניה, והוא אמר להם: תסגרו את זה כאן, יגיע היבואן עצמו, קחו מדגמים וקחו בדיקות, ותאשרו או לא תאשרו.

אבי בללי: אבל כרגע הסחורה כאן.

אבי בללי: למה להשמיד אותה?

אבי בללי: שום דבר.

אבי בללי: הביאו מכולות זבל, לא חיכו לי או לעורך-דין.

אבי בללי: יש לי את כל הצילומים.

אבי בללי: לצערי, הבת שלי היתה שם והיתה צריכה לראות את כל מה שקרה.

אבי בללי: השמידו לי סחורה בשווי 70 אלף דולר, בלא להניד עפעף.

משה גפני: הם באו בלי צו של בית משפט?

אבי בללי: בלי שום צו של בית משפט.

אבי בללי: כשהבנתי שיש בעיה עם מצרים – אין בעיה עם מצרים; יש בעיה עם משרד החקלאות – התחלתי לקטוף בירדן.

אבי בללי: יבואו אחרים ויגידו שאלה לולבים שבאים ממצרים.

אבי בללי: אני נמצא בירדן כבר חודש וחצי.

אבי בללי: אפשר לראות את הדרכון שלי.

אבי בללי: הוא נמצא כאן אתי.

אבי בללי: אני כל יום נכנס ויוצא.

אבי בללי: יש צילומים, יש בתי אריזה שלי.

אבי בללי: אפשר להגיע ולאות הכל.

אבי בללי: להגיד שיש מחסור – יש כאן ניגוד אינטרסים.

אבי בללי: מצד אחד, אני יבואן שעשו לי נזק.

אבי בללי: מצד שני, אני בא להגן עליהם.

אבי בללי: אבל אני לא מגן עליהם; אני בא להגן על הענף שאני עובד בו.

אבי בללי: זהו ענף שאני עובד בו 25 שנה.

אבי בללי: הייתי מתפרנס ממנו, ולצערי בזמן האחרון לא מתפרנסים.

אבי בללי: מי שעושה את כל המהומות בשוק הם אותם סוחרים דתיים, שמחפשים לקנות את הלולב בסנט רווח ליבואן, שמסתכן בנסיעות למצרים ולירדן, ולעשות את הקופה על הלולב הזה.

אבי בללי: נקודה.

אבי בללי: לא מעבר לכך.

אבי בללי: אלה אותן קבוצות דתיים, של בתי אריזה.

יעקב כהן: אל תדבר - - -

אבי בללי: אני יודע.

אבי בללי: אני חי את זה.

זבולון אורלב: יש מחסור בלולבים?

אבי בללי: אין מחסור של לולבים בארץ.

אבי בללי: מילה לסיום: אם משרד החקלאות חשב להביא לולבים ממצרים – אם היה מובן שיש מחסור – זה אומר שהם לא מתעסקים בחיידקים אלא בשאלה של מחסור או לא מחסור.

זאב דסברג: אני ייצגתי חלק מהיבואנים בהליך שהיה בבג"ץ.

משה גפני: האם תוכל לפרט את שמות היבואנים שאתה מייצג?

זאב דסברג: חברה בבעלות נחמיה עזרא, אותו אני מייצג; "א.

זאב דסברג: שילת" בע"מ; "חגי קירשנבוים אתרוגים", שייבא השנה; רון בן שחר; רחמים סעדון; ואליעזר גרינבוים.

מאיר פרוש: כולם דתיים?

מאיר פרוש: לימור רוט-חזן אולי נבהיר שמי שדיבר קודם וודאי לא היה נציג היבואנים, והוא גם איננו חלק מהעתירה שהוגשה - - -

זאב דסברג: לפני כחודש, פנו היבואנים שאני מייצג לרשויות המוסמכות במשרד החקלאות, וביקשו היתר ייבוא כדי לייבא את הצומח.

זאב דסברג: בהיתר נכתב להם כאחת הדרישות להביא את הלולבים דווקא מצפון סיני.

זאב דסברג: כפי שהוזכר קודם, האיסור להביא מצפון-סיני הוא לא איסור חדש; זה דבר שהיה קיים שנה שעברה, ומדובר באיסור שניתןכ בר ב-2004.

זאב דסברג: כלומר, שכאשר ניתן היתר רשמי של מדינת ישראל לייבא לולבים על סמך זה שהם יהיו מיובאים ממקום שבו מדינת ישראל יודעת שאסור לקטוף, אחת משתיים: או שמשרד החקלאות התרשל בתפקידו והטעה את האנשים--

קריאה: לא הבנתי: הם יודעים שהמצרים לא מאפשרים להביא סחורה מצפון סיני.

זאב דסברג: כפי שמשרד החקלאות מודע למה שקורה במצרים – יש איסור פורמלי לקטוף, אבל יש גם קטיף שנעשה בפועל.

אלדד לנדס: הדבר הזה - - - בבג"ץ.

זאב דסברג: נשאלו קודם נציגי משרד החקלאות מדוע הם לא הלכו ובצעו בדיקות, ומדוע המתינו לדקה האחרונה.

זאב דסברג: זו שאלה שמחריפה, כיוון שמשרד החקלאות גובה מהיבואנים מזה מספר שנים אגרה בת 13 אגורות לכל לולב, בנימוק שבכך הם הולכים ומפקחים על אזורי קטיף אחרים.

זאב דסברג: וכאן נשאלת השאלה: זה לא רק למה לא עשיתם; משלמים לכם עבור זה.

זאב דסברג: אתם מקבלים איזשהו תשלום מכל אחד מהיבואנים.

זאב דסברג: קיבלתם את זה בשנה שעברה ולפני שנתיים – כדי שתלכו ותמצאו מקומות חדשים, בהם ניתן יהיה למצוא את הלולבים.

זאב דסברג: מדוע לא עשיתם את זה?

זאב דסברג: ואז השאלה מחריפה, כי לא מדובר רק בחובה מתוקף תפקידם, אלא מדובר בתשלום שניתן עבור זה.

זאב דסברג: הגיעו הלולבים לארץ, ונעצרו.

זאב דסברג: כאן נשאלת השאלה: אם באמת רואים את חשיבות הענין--

זבולון אורלב: מהיכן הגיעו הלולבים?

זאב דסברג: מסיני.

זאב דסברג: אגב, מה העלה את חשדם של נציגי משרד החקלאות?

זאב דסברג: משאית שהגיע מאיסמעליה.

זאב דסברג: ייתכן שמישהו הזמין את בן-הדוד שלו לעשות הובלה, אבל מכאן לא הייתי הולך ופוסל אישור תקף, שניתן על-ידי הרשות המצרית המוסמכת, אישור שנדרש בתעודת היבואן.

זאב דסברג: הדבר הזה הוא לא נייר שכל אחד מוציא.

זאב דסברג: מדובר בנייר שמגובה באמנות בינלאומיות.

משה גפני: במשרד החקלאות טענו שזה מזויף.

זאב דסברג: בבקשה (מציג את המסמך)

יעל שאלתיאלי: היה דיון בבג"ץ.

לאה ורון: אף אחד מהאנשים שאתה מייצג לא ביקש ולא קיבל היתר לייבא מספרד?

זאב דסברג: למה שאבקש היתר לייבא מספרד כשיש לי כאן מעבר לגבול אזור שאני מורשה לקטוף בו?

זאב דסברג: קיבלתי היתר לקטוף כאן בסיני, וזה אכן מה שנעשה.

זאב דסברג: הגיעו הלולבים ונעצרו.

זאב דסברג: אם הסוגיה אכן כל כך חשובה, ואם היתה כאן רגישות לענין הלולבים לכלל הצרכנים, אפשר לקחת דגימה מהלולבים האלה ולקחת אותה לבדיקה.

זאב דסברג: הלולבים נעצרו ב-17 בחודש.

זאב דסברג: אפשר היה לקחת דגימה.

זאב דסברג: גם ממה שעלה בבג"ץ וגם ממה שאמר ד"ר בן זאב ממשרד החקלאות, ישנן שתי בדיקות שצריך לעשות: ישנה בדיקה קצרה שמבוצעת במהלך יום וחצי, שיכולה לשלול ברמה מסוימת את קיומה של אותה פטריה ממנה חוששים.

זאב דסברג: הבדיקה השניה ארוכה יותר, אבל השלב הראשון שלה, שאורך שבוע ימים, יכול גם הוא לתת תשובה ודאית, ששוללת את קיומה של הפטריה.

זאב דסברג: כלומר, אחרי שבוע היינו יכולים להימצא במצב כזה – או שוודאי לנו שאין פטריה, או שאנחנו צריכים להמשיך את הבדיקות הלאה.

זאב דסברג: אף אחד לא טרח לבצע את הבדיקה הזאת – לא כשעצרו את הלולבים, לא כשהגשנו עתירה ובה ביקשנו לקחת דגימה של הלולבים ולבדוק.

זאב דסברג: היום אנחנו ב-26 בחודש.

מאיר פרוש: כשעצרו את הלולבים, חלק מהסחורה כבר היה בחוץ?

קריאה: כן, הלולבים של בללי.

אבי בללי: שלי היו בחוץ - - -

זאב דסברג: היתה קבוצה של לולבים, שהוצאו ב-14 בחודש.

זאב דסברג: זה יצא יום חמישי.

זאב דסברג: קבוצת הלולבים שנעצרה - - -

מאיר פרוש: את הלולבים מה-14 בדקו?

זאב דסברג: לא.

זאב דסברג: לא עשו בדיקות מעבדה, עליהן דיברתי.

זאב דסברג: הביאו אותם מכוח האמונה שהמסמך הזה נכון.

זאב דסברג: עכשיו אני שואל אתכם: לא הכניסו את הלולבים.

זאב דסברג: מה יהיה כאן מחר?

זאב דסברג: מחר לולבים יוברחו לארץ.

זאב דסברג: מבריחים כל מני דברים ממצרים – אני לא יודע מי ומה, אבל גם לולבים אפשר להבריח.

זאב דסברג: הם יוברחו אולי דרך ירדן.

משה כחלון: מה הסטטוס כרגע.

משה כחלון: יש לולבים לציבור או אין?

יעל שאלתיאלי: איך הוא אמור לדעת?

יעל שאלתיאלי: הוא עורך-דין.

משה כחלון: הוא מייצג את היבואנים.

יעל שאלתיאלי: שמעת משני הצדדים – גם ממשרד החקלאות וגם מהיבואנים ---

משה כחלון: שמעתי ממשרד החקלאות שאין מחסור.

משה כחלון: שמעתי ממר בללי שאין מחסור.

יעל שאלתיאלי: יש רצון לייצר מחסור.

משה כחלון: אז אנחנו דנים, ונשמע גם את דברי עורך-הדין שמייצג ששה יבואנים.

משה גפני: האם אפשר לקבל תשובה לשאלה הזאת: למה באמת לא בדקו אם יש את הפטריה או לא?

אלדד לנדס: עם כל הכבוד, הסברתי לו: אי אפשר לשלול ביום וחצי.

אלדד לנדס: בדיקה שנועדה לשלול את המחלה הזאת אורכת שבועיים וחצי עד חודשיים.

משה כחלון: רק אם הבדיקה הראשונה חיובית, לא?

משה כחלון: לימור רוט-חזן אבל בדקתם את האזור.

אלדד לנדס: יש - - - מומחה בנושא ברמה של PHD, ואני חושב שאנחנו צריכים לסמוך עליו כי הוא מייצג את מדינת ישראל כולה בפני עמים אחרים.

אלדד לנדס: לכן אני אומר שהבדיקה שנועדה לשלול אורכת שבועיים עד חודשיים.

אלדד לנדס: פרק אחד של הבדיקה, שלא מהווה אסמכתא סופית, יכול להיעשות בשיטה מולקולרית תוך יום וחצי.

אלדד לנדס: אבל זאת לא השיטה שמקובלת בעולם כשיטה קובעת.

אלדד לנדס: זו אחת משיטות האימות, שנועדה לאמת--

זבולון אורלב: אתה עדיין צריך לתת הסבר מדוע נתת אישורי ייבוא מצפון סיני, בשעה שאתה יודע שיש איסור להביא?

אלדד לנדס: התשובה היא: לא ידענו שזה ייאסר בצורה טוטאלית.

אלדד לנדס: לאורך שנה אנחנו עושים מאמץ לנסות לשכנע את המצרים.

אלדד לנדס: אני יכול להראות לך בכתובים.

יעל שאלתיאלי: אני חושבת שהזכיר זאת חבר הכנסת אורלב: שר החקלאות פנה לשר החקלאות המצרי.

יעל שאלתיאלי: היו פניות למושל סיני.

יעל שאלתיאלי: עשינו כל מאמץ אפשרי על מנת לממש זאת.

זבולון אורלב: הוא פנה באיחור.

אלדד לנדס: אנחנו עוסקים יותר מחצי שנה מול מושל סיני, ומנסים.

אלדד לנדס: מושל סיני גובר על משרד החקלאות של מצרים.

משה גפני: אנחנו יודעים, והוא נתן לכם תשובות שליליות.

אלדד לנדס: זה בימים האחרונים.

אלדד לנדס: אנחנו ניסינו להגיע דרך שמעון שבס--

משה גפני: מר אלדד, זה לא הנושא.

אלדד לנדס: אתם מושכים אותי לנושא.

אלדד לנדס: אני אעצור.

משה כחלון: עו"ד דסברג, בבקשה.

אלדד לנדס: רק אומר שאין לנו שום ענין לפגוע במישהו.

משה גפני: קח בחשבון שאנחנו לא מקבלים את הענין הזה, לפיו לא ידעתם שמושל סיני לא נתן אישור.

יעל שאלתיאלי: לא זה מה שנאמר.

יעל שאלתיאלי: הוא אמר שזה יהיה - - -

משה גפני: אז למה נתתם רישיון?

זבולון אורלב: עו"ד דסברג, בסופו של הדיון נבקש מהיושב-ראש שהפרשה תיחקר על-ידי מבקר המדינה.

זבולון אורלב: אי אפשר לעבור על כל המחדלים האלה, שלדעתנו הם התרשלות.

זבולון אורלב: אין לי טענה למנכ"לית הנוכחית; יש כאן מחדלים היסטוריים.

זבולון אורלב: אי אפשר לעבור על כך בשתיקה.

זבולון אורלב: עם זאת, אנחנו נמצאים כמה ימים לפני החג.

זבולון אורלב: ואותנו מעניינת השאלה איך גורמים לכך שיהיו עכשיו לולבים.

זבולון אורלב: עם כל האשמים נתחשבן.

זבולון אורלב: מה ניתן לעשות כדי שיהיו עכשיו לולבים.

זבולון אורלב: שמעת את דברי המנכ"לית.

זבולון אורלב: האם היבואנים רואים בדברי המנכ"לית פיתרון.

זבולון אורלב: אנא הסבר מדוע אתם לא פונים לספרד, לירדן או לדיקלאים הישראליים.

זאב דסברג: ייבוא לולבים היום מספרד – ספק אם הם יגיעו עד החג.

זאב דסברג: מדובר בצורך בקטיף, בייבוא ובשינוע של הסחורות.

זאב דסברג: לספרדים אין המומחיות לקטוף את הלולבים.

זאב דסברג: הם לא עשו את זה.

קריאה: יש להם.

קריאה: הם עשו את זה.

קריאות: - - -

זאב דסברג: ישנם לולבים שתקועים כרגע במעבר.

זאב דסברג: אפשר להפחיד כאן את כולם, להראות תמונות של הפטריה.

זאב דסברג: אבל לפני כן, צריך לשאול כמה שאלות: העליתם את השאלה לגבי ארצות-הברית ואוסטרליה, שלא מפחדות מהפטריה הזאת.

זאב דסברג: כך גם עלה מתשובת המדינה – יש לו מדרג.

זאב דסברג: בתוניס ובמרוקו באמת מפחדים מאוד מהפטריה, ולכן גם בארצות-הברית, שהתנאים בה שונים ולא כל-כך מפחדים, לא מכניסים ממרוקו ומטוניס, אבל ממצרים כן מכניסים.

זאב דסברג: כלומר, מדובר במקום שמבחינת החשש החשש הוא פחות סביר באשר לקיומה של הפטריה הזאת.

זאב דסברג: יש שאלה האם הם באמת הובאו ממצרים או מסיני, כנדרש.

זאב דסברג: אנחנו טענו שזה הובא מסיני, על-סמך ניירות כלשהם.

זאב דסברג: לא אכנס כאן לסוגיה, כי מדובר בסוגיה משפטית שנדונה, אבל ישנו סימן שאלה גם סביב זה – האם הם באמת באו ממצרים או לא.

זאב דסברג: וגם כאן, החשש מהפטריה קטן.

זאב דסברג: כמובן, שאפשר היה לעשות את הבדיקה הזאת.

זאב דסברג: גם אם נעשה את הבדיקה, שאולי לא המקובלת ביותר בעולם, והכוונה היא לבדיקה המולקולרית, שאורכת יום וחצי, זה ישלול באחוזים נוספים את הספק ביחס לנגיעות בפטריה.

זאב דסברג: יאמר גם נציג הדיקלאים: לא באמת היה חשש אמיתי של הדיקלאים בארץ ביחס לקיומה של פטריה במצרים, הם לא היו מסכימים בשום פנים--

יעל שאלתיאלי: דוידי, אבקש שתתיחס לכם.

יעל שאלתיאלי: זו פשוט השמצה פרועה.

זאב דסברג: נקודה אחת אחרונה: היום ישנם 100 אלף לולבים, שהוכנסו ב"נגלה" הקודמת, לפני אותה "נגלה" שנעצרה.

זאב דסברג: הם מסתובבים היום בשוק.

קריאה: הם הושמדו.

זאב דסברג: מתוך ה-200 אלף הושמדו 100 אלף.

זאב דסברג: היכן נמצאים 100 אלף הלולבים הנוספים?

זאב דסברג: מסתובבים בשוק.

משה כחלון: הם היו באותו מצב?

זאב דסברג: עם אותו חשש.

משה כחלון: למה החליטו כך?

קריאה: לא תפסו אותם.

יעל שאלתיאלי: חלק יצאו.

זאב דסברג: בשלב הזה, הצעתי הצעה פרקטית.

משה כחלון: אתה לא בבית משפט.

משה כחלון: אנחנו לא דנים בהצעות פשרה.

צוריאל אברג'יל: שמי עו"ד צוריאל אברג'יל.

צוריאל אברג'יל: אני עוסק בענף מזה שנים רבות, ואני בעל שליטה בחברה - - - ראשית, על האופציות האחרות שקיימות – קרי: יבוא מירדן או ספרד – לא נודע לנו.

צוריאל אברג'יל: זה נודע רק השבוע הזה.

אלדד לנדס: זה באתר האינטרנט.

צוריאל אברג'יל: אתר האינטרנט הוא לא כלי שכל אחד פותח.

צוריאל אברג'יל: לו משרד החקלאות היה טורח להיכנס לרשימת היבואנים המופיעים במחשב שלו – רישיונות הייבוא ממוחשבים – ומשגרים לכל אחד מכתב.

צוריאל אברג'יל: שנית, במקום לפנות לספרד ולבדוק ארץ שהמחירים בה גבוהים – עלות קטיף של לולב מגיע לכ-5% שם, וזה נבדק על-ידי אישית – לכו מעבר לגדר שלהם, ובדקו אזורים נוספים במצרים, בסמיכות.

צוריאל אברג'יל: משהו קל וזול, שגם זמין לאזרחים – גם מבחינת ייבוא ושינוע.

צוריאל אברג'יל: זה מה שצריך היה לעשות.

צוריאל אברג'יל: האפשרויות לא ניתנו.

צוריאל אברג'יל: היום יש חיסרון עצום בלולבים – לאנשים אין מושג.

צוריאל אברג'יל: להערכתי, 300-400 אלף לולבים חסרים.

צוריאל אברג'יל: יש יבואנים של קהילות מסוימות, ששלחו סחורה של אתרוגים והדסים, ללא לולבים.

צוריאל אברג'יל: אמרו להם: תסתדרו בעצמכם.

צוריאל אברג'יל: יש יצואני אתרוגים, שמעכבים את המשלוחים שלהם עד שתיפתר הבעיה.

לאה ורון: מדוע לא רכשתם בארץ?

צוריאל אברג'יל: כל השנים, הדיקלאים לא רצו לקטוף בארץ כי זה פוגע להם בעונת הגדיד.

צוריאל אברג'יל: הם לא רוצים להפעיל את העפרוני הזה לטובת זה.

צוריאל אברג'יל: זה לא כלכלי מבחינתם ולא מעניין אותם.

צוריאל אברג'יל: גם עכשיו, כשהם מתחילים לפעול בצורה כזאת, אין להם היכולת לקטוף ולהשיג.

משה כחלון: אז הם לא יגיעו ל-300 אלף לולבים?

צוריאל אברג'יל: אין שום סיכוי.

צוריאל אברג'יל: לכל היותר 150 אלף.

צוריאל אברג'יל: בנוסף, חלק ניכר מהלולבים שלהם לא ראוי לברכה.

צוריאל אברג'יל: הלולבים בבקעת הירדן פסולים ברובם, כי זהו זן תמר שלא ראוי לברכה – זן מג'הול.

צוריאל אברג'יל: חצי מהלולבים בבקעה הם זן מג'הול, שלא ראויים לברכה.

צוריאל אברג'יל: זה מופיע במפקד הדקלים של הדיקלאים.

צוריאל אברג'יל: נקודה אחרונה: המחסור עצום, ויש כאן כמה אבסורדים.

צוריאל אברג'יל: אנחנו היבואנים כבר לא מחפשים את האינטרס שלנו.

צוריאל אברג'יל: אמרתי והצהרתי שלא מענין אותי האינטרס שלי.

צוריאל אברג'יל: אני מוכן שיפקיעו מאתנו את הזכויות שלנו, ושהסחורה תגיע באמצעות גורם נייטרלי כלשהו, ובלבד שלעם היהודי יהיה במה להתפלל.

צוריאל אברג'יל: אין במה להתפלל.

זבולון אורלב: מהי עצתך?

צוריאל אברג'יל: שתקבלו החלטה אמיצה לאשר ייבוא לולבים לישראל.

צוריאל אברג'יל: כי אם לא תקבלו אותה היום, הריקושטים שתקבלו בשבוע הבא--

משה כחלון: יש מספרד.

צוריאל אברג'יל: אין אלטרנטיבה.

צוריאל אברג'יל: אני מציע לאשר הכנסת הלולבים לארץ ממצרים.

צוריאל אברג'יל: כל השנים זה אותו הדבר.

צוריאל אברג'יל: גם בשנה שעברה נכנסו לולבים מאותם האזורים - - -

יעל שאלתיאלי: נאמרו כאן דברים שאי אפשר להשאירם ללא תגובה.

יעל שאלתיאלי: אנחנו מדברים על 300 אלף לולבים ללא מג'הול.

יעל שאלתיאלי: המג'הול לא נקטף.

יעל שאלתיאלי: גם אנחנו יודעים משהו בלולבים.

יעל שאלתיאלי: אז אני מבקשת לא לתת כאן נתונים.

יעל שאלתיאלי: אמר כאן קודם חבר הכנסת גפני שהדבר החשוב ביותר הן העובדות.

יעל שאלתיאלי: אז העובדות הן שאנחנו מדברים על זנים של חיאני, זהידי, ברי וחדראווי וחלאווי, ואנחנו לא קוטפים מג'הול.

משה כחלון: תודה רבה.

משה כחלון: אני חושב שמי שיכול להאיר את עינינו בענין הזה הוא יושב-ראש הדיקלאים, מר דוידי מרום.

דוידי מרום: ראשית, אני רוצה להצטרף לכל המברכים את יעל שאלתיאלי.

דוידי מרום: בשבועות המעטים שהיא נמצאת במשרד, אני חושב שהיא עסקה בלולבים יותר מדברים אחרים במשרד.

משה כחלון: סליחה, לגופו של ענין, בבקשה.

דוידי מרום: לגופו של ענין: יש כ-400 אלף עצי תמר בארץ.

דוידי מרום: המגדלים מתפרנסים מגידול התמר, ולא מלולבים.

דוידי מרום: זה תחום שהם לא עוסקים בו.

משה כחלון: מר מרום, אנחנו לקראת סוף הדיון.

משה כחלון: האם נקטפו 300 אלף לולבים?

דוידי מרום: מר כחלון, יש כאן עוד כמה דברים: לכם לא חשובה פטריה כזאת או אחרת--

משה כחלון: זה חשוב לנו.

משה כחלון: למה אתה מחליט שלא חשוב לנו?

משה כחלון: האם נקטפו 300 אלף לולבים?

דוידי מרום: ייקטפו 300 אלף לולבים בארץ.

משה כחלון: עד לפני סוכות?

דוידי מרום: עד לפני סוכות.

דוידי מרום: לא מזן המג'הול, אלא מזנים אחרים.

דוידי מרום: החקלאים עשו מעשה יהודי.

דוידי מרום: הזכרתם את שי שטרן.

דוידי מרום: הוא גם תמרן מצוין, ולכן הוא עוסק מבחינתנו בענין.

דוידי מרום: הוא יודע להביא לולבים מתאימים לשוק, ולא לולבים לא-מתאימים, כפי שנטען כאן קודם.

דוידי מרום: הוא גם יודע לספור טוב, והמספרים שנתנה המנכ"לית הם המספרים שכפי הנראה יהיו.

קריאה: יהיו, או נכון להיום?

יעל שאלתיאלי: - - -

דוידי מרום: החקלאים עוסקים רק בכך, במקום לעסוק בגדיד ובעבודות אחרות.

דוידי מרום: הם עושים זאת במחירי עלות, ואין להם שום ענין בדבר הזה.

דוידי מרום: כפי שאמרו כולם, הם לא עסקו בכך לאורך שנים כי זה לא דבר כלכלי, ואנחנו מגדלים תמרים בשביל הכלכלה.

דוידי מרום: נאמר כאן דבר נוסף: מגדלים תמרים מים סוף ועד ים הכנרת.

דוידי מרום: זה אזור פריפריה בלבד.

דוידי מרום: אנשים מתפרנסים מזה, ויש מקומות שבהם מתפרנסים רק מזה.

דוידי מרום: הוזכרה כאן בקעת הירדן והערבה הדרומית והתיכונה.

דוידי מרום: יש שם שני ענפים – הדגים והתמרים.

דוידי מרום: הדגים כבר עלו על שולחנכם, ונשארו עכשיו התמרים.

דוידי מרום: אתם מזלזלים באותה פטריה.

דוידי מרום: אם זה יקרה מחר, מר דסברג לא יאבד את פרנסתו; אנחנו נאבד אותה.

דוידי מרום: לא מדובר רק בפטריה אלא גם בחדקונית ובכל מני דברים אחרים.

דוידי מרום: זה להיות או לחדול.

דוידי מרום: אין ביניים.

דוידי מרום: אם חדקונית נכנסת לעץ, אחרי שנה-שנתיים העץ מת.

דוידי מרום: דיברו כאן על 12 מיליוני עצים שהושמדו במרוקו.

דוידי מרום: בישראל יש רק 400 אלף, בצפיפות הזאת.

דוידי מרום: כלומר, אין כאן אפור.

דוידי מרום: אם בעלי המקצוע אומרים שצריך חודשיים, צריך חודשיים.

דוידי מרום: כי אם יעשו את זה חודש וחצי ופספסו חס וחלילה, אין לנו ענף.

דוידי מרום: אז צודקים מי שרוצים להתפרנס.

דוידי מרום: גם אצלנו רוצים להתפרנס.

דוידי מרום: אמרתי: זה רק אזור הפריפריה, זה רק אזור השבר הסורי-אפריקאי.

דוידי מרום: הפרנסה באזור הירדן מבוססת לחלוטין על התמר, וכל הדברים האחרים נכשלו שם ב-30 השנים האחרונות.

דוידי מרום: כמי שמלווה את ההתיישבות שם אני מציע לדאוג גם לכך.

דוידי מרום: אנחנו הולכים לטובת הענין, ולכן אנחנו עוסקים רק בכך בענין האחרון.

דוידי מרום: זה לא מענין אותנו מהבחינה הכספית; אנחנו עוסקים בכך כי אנחנו חוששים מאוד שאם חלילה לא יסופקו לולבים, וייכנעו ללחץ בצורה כזאת או אחרת כי צריך לברך על הלולבים, מבחינתנו זה יכול לגרום למצב שבו נמצא את עצמנו תוך שנה-שנתיים בלי ענף.

חגית בן יעקב: כנציגת משרד החוץ, ברצוני לומר מילה על המגעים מול המצרים.

חגית בן יעקב: בשנה שעברה נדרשנו לנושא בעקבות פנייתם של עמיתינו ממשרד החקלאות.

חגית בן יעקב: אם כן, באמת נעשו פניות למצרים בכל הרמות המדיניות, הביניים, המושל והשר – כבר בשנה שעברה.

חגית בן יעקב: נמצאו פתרונות ביניים, והשנה נדרשנו שוב לנושא הזה, לא מזמן.

זבולון אורלב: מתי?

חגית בן יעקב: נושא הלולבים מטופל עוד מלפני שנה.

זבולון אורלב: בעונה הנוכחית.

חגית בן יעקב: אני רוצה לומר מילה לפני העונה הנוכחית.

חגית בן יעקב: לגבי צפון סיני קיבלנו רק אתמול את האיסור של מושל צפון סיני, ולמרות זאת אנחנו ממשיכים במאמצים מדיניים כדי להסיר את האיסור הזה.

זבולון אורלב: מתי התחילו המאמצים המדיניים בעונה הנוכחית?

חגית בן יעקב: לפני שנה.

חגית בן יעקב: אנחנו רוצים למצוא פתרון.

חגית בן יעקב: מדובר על שליחת מומחים ממשרד החקלאות לאזורים אחרים במצרים.

חגית בן יעקב: שאלו למה לא שלחו.

חגית בן יעקב: כבר נשלחה רשימה, כבר היינו לקראת וכבר היו צריכים להישלח למצרים, אבל לצערנו, כל מני נושאים מדיניים שעומדים – כולל מלחמת לבנון – קצת עיכבו את הנושא הזה.

חגית בן יעקב: ביקשנו להאיץ עכשיו את משלחת המומחים, אבל זה עדיין עומד.

חגית בן יעקב: אנחנו לא יכולים לומר בקריאה אחת למצרים ששולחים מומחה.

חגית בן יעקב: צריך גם איזושהי נכונות מסוימת ומצב מדיני כללי.

חגית בן יעקב: כרגע אנחנו שוב בהידברות לקראת שליחת אותם מומחים.

משה כחלון: מי מדבר מטעמכם?

חגית בן יעקב: מהשגריר עד הציר, עד מס' 2 ומספר 3.

חגית בן יעקב: אנחנו כמובן בתיאום מלא--

זבולון אורלב: אני אומר לך שאם היו מבריחים את זה בציר פילדלפי, החמאס היו מקבלים - - -

חגית בן יעקב: אנחנו פועלים בשיתוף פעולה מלא עם משרד החקלאות בנושא הזה.

חגית בן יעקב: גם משרד החקלאות מדבר, ועכשיו גם משרד התשתיות.

חגית בן יעקב: אבל לגבי שאר אזורי מצרים הנושא נמצא בטיפול.

חגית בן יעקב: בצפון סיני האיסור - - - ובכל זאת נעשו מאמצים להסיר את האיסור הזה.

לאה ורון: השר פואד פנה לסגן נשיא מצרים,

צוריאל אברג'יל: אתמול בלילה נתקיימה ישיבה אצל מושל צפון סיני, ובסיכום אותה ישיבה נאמר שמושל סיני התנה את פתיחת השערים – כבר עכשיו, לתקופה של ארבע

צוריאל אברג'יל: ה-חמישה ימים – ובלבד שהוא יקבל טלפון או פניה מאדם שמכונה אחמד נטיף, שהוא שר השרים של מצרים.

צוריאל אברג'יל: אז אם יש לוועדה את הכלים, שמשרד החקלאות יפנה לאותו אחמד נטיף--

משה כחלון: אני מבקש לסכם את הישיבה.

משה כחלון: אנחנו עדים זו השנה השניה – כך אני באופן אישי, אבל הוותיקים מעידים על קיומה של הבעיה גם בשנים הקודמות – למחסור, בין אם מדובר במחסור אמיתי או מלאכותי.

משה כחלון: זה לא משנה – זה יוצר משהו.

משה כחלון: אם נאלצנו להגיע לכאן ולהתכנס בפגרה בדיון מיוחד, ולהביא גם אתכם בלוח זמנים קצר כל כך, אות הוא שקרה משהו.

משה כחלון: כל אחד יכול להפיל את האשמה על מישהו אחר, אבל כרגע בשלב הזה זה ממש לא חשוב, כי בתוצאה הסופית, נכון להיום, יש איזושהי תחושת מחסור.

משה כחלון: אני לא רוצה להיכנס לשאלה אם זה נכון או לא.

משה כחלון: לכן אנחנו כאן.

משה כחלון: גם המנכ"לית נמצאת כאן.

משה כחלון: אני מניח שלה ולפקידים הבכירים של המשרדים האחרים היה סדר יום גדוש היום.

משה כחלון: לפני שאני מגיע לסיכום הוועדה, אבקש מנציגי הממשלה – התמ"ת והחקלאות – לחשוב.

משה כחלון: כי כל הרמזים והרוחות שנושבות כאן מרמזות על כיוון אחד של כיוון עסקי: ליצור מחסור כדי להעלות את המחירים.

משה כחלון: הרבנים גובים 13 ש"ח, אלה גובים 15 ש"ח.

משה כחלון: הייתי מבקש מהמשרדים האלה להכניס את המוצר הזה לפיקוח, כדי שנדע שזהו המחיר של הלולב.

משה כחלון: לכן כל הפעולות האלה ערב החג וערב הביקוש יהפכו למיותרות, ולא יקרו דברים כאלה.

משה כחלון: זה הדבר הראשון שאני מבקש.

משה כחלון: כמובן, לא יהיה שום ערך לקרטלים – אם יש או אין – ולא יהיה בכך צורך.

משה כחלון: הודעת הסיכום של הוועדה שאני מציע, בתיאום עם חבר הכנסת אורלב המציע: (1) הוועדה רואה במשרד החקלאות אחראי לכך שיסופקו לציבור לולבים במחיר סביר; (2) הוועדה רשמה לפניה שיש כיום בשוק, לפי דיווח של משרד החקלאות, כ-600 אלף לולבים; (3) הוועדה מודאגת מהבעיות החוזרות והנשנות של אספקת לולבים, ותבקש ממבקר המדינה לבדוק את הענין הזה – את כל התהליכים – על מנת להימנע מבעיות מסוג זה בשנים הבאות.

משה כחלון: תודה רבה, גמר חתימה טובה.

משה כחלון: הישיבה נעולה.