הוועדה לענייני ביקורת המדינה, כנסת 17, פרוטוקול מספר 22, 2006-09-27 08:45

היו”ר היו”ר: שלום לכם, אני מתכבדת לפתוח את הישיבה – הסיור בחבל לכיש.

אסתרינה טרטמן: שלום לפורום המכובד שיש פה.

אסתרינה טרטמן: אני חושבת שהיו”ר עושה עבודה יוצאת מן הכלל בוועדת המשנה שמינינו.

אסתרינה טרטמן: ברמה האישית, באג'נדה של "ישראל ביתנו" ידוע לכולם מה אנחנו אומרים, כך שאין טעם להשחית זמן ומילים בנושא.

אסתרינה טרטמן: זה לא הסיור הראשון שלנו באזור של עקורי גוש קטיף, המגורשים, וגם לא האחרון.

ה: בוועדה אנחנו קוראים להם "המפונים".

אסתרינה טרטמן: אני קוראת להם "המגורשים".

קריאות: - - -

קריאה: כשתסתיים הפרשה זה יהיה "מפונים".

קריאה: כרגע זה "מגורשים".

אסתרינה טרטמן: אני מאד מכבדת את האמירה של הוועדה שהם נקראים "מפונים".

אסתרינה טרטמן: אצלי קוראים להם "עקורים" ו "מגורשים" וכאלה הם.

אסתרינה טרטמן: הם עקורים ומגורשים.

אסתרינה טרטמן: אם נשביח את השפה ונעדן את המילים זה לא יעדן את המצב שלהם, כי המצב שלהם בשטח הוא כזה.

ה: בזה אנחנו מסכימות, וזה היופי - -

אסתרינה טרטמן: עמירה, בינינו אין ויכוח.

אסתרינה טרטמן: זו הסיבה שאנחנו כאן.

ה: בדיוק.

ה: אנחנו רוצים לראות כאן יישוב, ומהר.

קריאה: מה היופי, שמצבנו עגום?

קריאות: - -

קריאה: זה כבר לא עניין של שמאל- ימין.

ה: היופי הוא שאסתרינה טרטמן מדברת על עקורים ומגורשים ואני מדברת על מפונים, ובאמת – המילים לא חשובות.

ה: מה שחשוב הוא שכולנו נמצאים כאן כדי לראות יישוב.

קריאות: - - -

קריאה: אין מפונים, כולם עקורים.

קריאה: "מפונים" זה מי שמרצון.

קריאה: עקרו אותנו.

אסתרינה טרטמן: אנחנו לא באנו לכאן במגמה לנסח ויכוחים אידיאולוגיים, כאלה ואחרים.

אסתרינה טרטמן: בואו נתקדם.

דני מורביה: קודם כל – אני מאד שמח שהוועדה מגיעה ומקיימת סיור.

דני מורביה: אמנם זה מאוחר קצת, זה שנה אחרי ההינתקות.

אסתרינה טרטמן: לא היינו בכנסת הקודמת.

אסתרינה טרטמן: לא היא ולא אני.

דני מורביה: לא משנה.

דני מורביה: את התושבים פה זה לא מעניין.

דני מורביה: לא נתווכח, אנחנו צריכים להסתכל קדימה.

דני מורביה: זה לא הסיור הראשון.

דני מורביה: אנחנו כבר מבצעים פה במשך שנה, ויותר – סיורים.

דני מורביה: מעשים – כמעט אפס, ואפשר להגיד: אפס.

זאב אלקין: מרשם נפתר, נכון?

זאב אלקין: מהסיור הקודם שהיה, לפני - -

דני מורביה: מתקדם.

דני מורביה: עוד לא נפתח.

דני מורביה: עדיין רחוק מפתרון.

דני מורביה: היום יש רק הצהרות כוונות שזה אמור להיפתר.

דני מורביה: להגיד לך שגם הפתרון של מרשם הוא נכון?

דני מורביה: – לא.

דני מורביה: אבל נגיע לזה בסיכום, כי בסוף צריך לזכור שיש אנשים שחיים פה בשטח, ויש אנשים שאמורים לבוא לגור פה, והם צריכים להיות שותפים לכל המהלכים.

דני מורביה: אחת הטענות הגדולות שאני טוען היא שכל צורת ההתנהלות, כל משרדי הממשלה, כל אחד עובד לבד.

דני מורביה: החטיבה להתיישבות עובדת לבד, משרד השיכון – לבד, מנהלת סל"ע- בנפרד, כל אחד עובד לבד במקום שהכל יהיה מרוכז.

דני מורביה: יש גם רשות, ומתעלמים מהרשות.

דני מורביה: מתעלמים גם מהיישובים שאמורים לקחת מהם קרקעות.

דני מורביה: לא מנהלים משא ומתן בצורה רצינית, עניינית, עם פתרון שהוא גם יותר זול בסוף למדינת ישראל.

דני מורביה: על דברים אחרים אני יודע שזרקו כספים, כי היו כנראה אינטרסים לאנשים מסוימים להרוויח הרבה כסף, וכך פעלו.

דני מורביה: כך פעלו במדינת ישראל.

ה: אני אודה לך אם תהיה ממוקד, ולא תדבר בסיסמאות.

ה: נקודה אחת שאמרת, ואנחנו רואים אותה לאורך כל הדרך היא שבאמת כל אחד עושה לחוד, ואין איזשהו סינכרון בין כל - -

אסתרינה טרטמן: אני מניחה שזה יידון כשנשב מאוחר יותר, כי צריך רק לחדד שאנחנו לא נמצאים פה רק כחברי כנסת שבאים לראות ולזעוק.

אסתרינה טרטמן: אנחנו באים לכאן תחת title מאד מאד מוגדר: הוועדה לביקורת המדינה, והיו”ר היא יושבת ראש ועדת המשנה של הוועדה לנושא הזה.

אסתרינה טרטמן: עצם העובדה שהוועדה לביקורת המדינה מצאה לנכון להקים ועדת משנה לדון בנושא הזה, זה אומר דרשני, זה מדבר בעד עצמו.

אסתרינה טרטמן: עצם העובדה שמונח דו"ח מבקר שמהווה לנו, לפחות, אורים ותומים, וקו מנחה, או כלים לעבוד אתם, זה כבר מסביר למה אנחנו כאן.

אסתרינה טרטמן: אנחנו לא נמצאות כאן רק משום שאנחנו חברות כנסת בכנסת ישראל, מקואליציה ואופוזיציה.

אסתרינה טרטמן: ממש לא.

אסתרינה טרטמן: אנחנו פה, הפעם – מכוח ה- title, במטרה לקדם את העשייה מכוח ביקורת של מבקר.

אסתרינה טרטמן: אני, כיושבת ראש הוועדה, האג'נדה שלי כמי שכבר בדק את הדברים האלה זה שלא מספיק לקים דיון, להגיד- "יופי", או "אוי ואבוי" או "חבל, חבל".

אסתרינה טרטמן: לא זו המגמה.

אסתרינה טרטמן: המגמה שלי – להציב תאריכים, מטרות, יעדים, בדיקה והשגת תוצאות והפקת לקחים באופן מעשי.

אסתרינה טרטמן: צריכים להיות פרקטיים ולא פטפטנים.

דני מורביה: אז בואו נדבר "תכלס".

דני מורביה: אנחנו נמצאים כרגע על גבעת אגוז.

דני מורביה: יש לי מפה, ואראה לכם אותה בהמשך, שהיתה פה תכנית בשנת 97-98, תכנית אב ללכיש, ואחת הנקודות היתה היישוב אגוז, שהוא גם מסתדר בביוספירה.

דני מורביה: מצאו איזו מין שיטה של "ביוספירה" שזו לא תכנית סטטוטורית, לבוא ולטרפד כל דבר.

דני מורביה: אין שום בעיה, כי בסוף אנשים צריכים לחיות בנקודה, וצריכים לחפש את הנקודה הכי טובה שאנשים יחיו עם הנוף.

ה: ב- 97 המקום הזה - -

דני מורביה: יצאה תכנית.

דני מורביה: בהמשך אראה לכם את המפה, המקום הזה היה מיועד להקמת יישוב, פה, במקום הזה.

דני מורביה: קודם כל – זו ציונות לשמה.

דני מורביה: אפשר להסתכל מעבר לקו פה, לגדר ההפרדה.

דני מורביה: שם אין ביוספירה.

דני מורביה: שם יש היום 60,000 תושבים, מבני דודנו, שנמצאים שם בלי ביוספירה, מקימים, מתרחבים.

דני מורביה: מולם, כרגע, היישוב היחידי זה שקף עם 40 משפחות, מול אותם 60,000 איש.

דני מורביה: זה כאילו כל קרית גת יושבת פה משומריה בדרום, ועד נחושה בצפון.

דני מורביה: כרגע נמצאים שם תל קטיפא, בית חרוב - - מבחינת המקום – זה מקום יפה, וגם צריכה להיות קצת ציונות, ליישב אנשים גם לאורך גדר ההפרדה, לאורך הרצועה הזו.

ה: מה זה הביוספירה הזו?

דני מורביה: נדבר גם על זה.

דני מורביה: זו המילה החדשה לטרפד כל דבר.

מוטי אלימלך: כשאומרים פה "יישובים" צריך לדייק.

מוטי אלימלך: אנחנו, במנהלת סל"ע, בעמדה של המתיישבים שמה שטוב להם – שם הם צריכים להיות.

מוטי אלימלך: בתהליך שעשינו מול כל הגורמים אכן גילינו שב-98 זה עלה בממשלה בתכנית ההתיישבות של מזרח לכיש.

קריאה: הוחלט.

מוטי אלימלך: זה עלה בממשלה.

מוטי אלימלך: לא היה שום אישור רשמי בשום ועדה.

מוטי אלימלך: לא ועדה מחוזית ולא ועדה ארצית.

מוטי אלימלך: זו הבעיה שלנו.

מוטי אלימלך: היום, עם הטיעון של הביוספירה, הדבר הזה נתקע.

מוטי שומרון: אני שייך לקבוצה של עקורי ומגורשי נווה דקלים.

מוטי שומרון: גם עקורים, גם מגורשים וגם זרוקים.

מוטי שומרון: היינו שם, פשוט.

מוטי שומרון: תראו.

מוטי שומרון: אנחנו גורשנו לפני שנה וחודשיים מהבית.

מוטי שומרון: התגלגלנו במלונות עד פסח.

מוטי שומרון: מפסח אנחנו נמצאים באתרים זמניים.

מוטי שומרון: אנחנו, לפני שנה, פנינו לכל הגורמים.

מוטי שומרון: אחר כך אחלק דוקומנטים, אותם צילמנו, כולל פניה בפברואר לממלא מקום ראש הממשלה דאז, שהיום הוא ראש הממשלה, אהוד אולמרט, שאנחנו מבקשים לעלות להתיישבות פה, בגבעת אגוז.

מוטי שומרון: עוד לפני כן התחלנו במגעים עם הגורמים.

מוטי שומרון: איך נפלנו על הנקודה הזו?

מוטי שומרון: היינו בקשר עם הגופים המיישבים.

מוטי שומרון: פנינו לגופים ואמרנו שאנחנו, למרות הגירוש, למרות החורבן והריסוק – הרוח שלנו היא רוח של התיישבות וחלוציות.

מוטי שומרון: אנחנו לא רוצים לקבל את הכסף שנקבל אי פעם כפיצויים עבור הבתים שהרסו לנו, ולהשקיע בבורסה או בהרצליה פיתוח.

מוטי שומרון: אנחנו, עם הכסף הזה, בעזרת השם, ממשיכים בחלוציות ובעשיית ציונות.

מוטי שומרון: בקבוצה שלנו היום יש כרגע כ- 130 משפחות, ממגורשי גוש קטיף.

מוטי שומרון: נוספו אלינו בינתיים עוד 150 משפחות נוספות שרוצות להתחבר ולהקים - המספר משתנה כל הזמן, הבוקר זה השתנה.

מוטי שומרון: זה הולך וגדל, ומשפחות נוספות מכל רחבי הארץ רוצות להצטרף לרעיון ולהקים יישוב חלוצי.

מוטי שומרון: השאלה היתה איפה מקימים את היישוב.

מוטי שומרון: סיירנו, התייעצנו עם גורמי תכנון,גורמי התיישבות.

מוטי שומרון: התברר שאכן – ב- 97, חברת "סביבות תכנון" הוציאה תכנית אב ללכיש עם מפה.

מוטי שומרון: אחת הנקודות שהיו ב "תכנית הכוכבים" כפי שהיא נקראת, היא גבעת אגוז.

מוטי שומרון: המפה שלפני

מוטי שומרון: כם היא מפה שלא קשורה בכלל לגירוש שלנו, היא מתאריך הרבה לפני כן.

מוטי שומרון: מופיע פה, שימו לב, כסימן – היישוב אגוז.

מוטי שומרון: אנחנו נמצאים בדיוק פה, בנקודה, ב- 412, ליד עץ החרוב הזה.

מוטי שומרון: אגב, שימו לב, זה עץ חרוב שגדל בתוך הסלע ופיצץ אותו.

מוטי שומרון: כמה סמלי לעם ישראל וכמה סמלי למגורשים - -

אסתרינה טרטמן: ותשמרו אותו, נכון?

ה: ויש חרובים.

ה: האופטימיים יגידו שיש פרי.

מוטי שומרון: אנחנו נשמר את כל הנוף.

מוטי שומרון: זו לא החלטה שלנו.

מוטי שומרון: את המפה הזו לא אנחנו ציירנו.

מוטי שומרון: זו מפה מהרבה לפני הגירוש שלנו.

מוטי שומרון: נקבע פה סמל כדי להכין, במסגרת תכנית הכוכבים, את אגוז, חרוב, מרשם והלאה – עד לכיוון סנסנה וכו'.

מוטי שומרון: אחת הנקודות שבה אנחנו עומדים עכשיו היא – אגוז.

מוטי שומרון: ב-97 היתה תכנית אב ללכיש, ושם הנקודה הוצעה כסימבול.

מוטי שומרון: ב- 98 ממשלת ישראל קיבלה החלטה להעביר את זה לוועדות התכנון, וכמו שמוטי אלימלך אמר:

מוטי שומרון: זה עוד לא עבר את הוועדות, מסיבה אחת פשוטה: פשוט לא היה מי שיממש את זה.

מוטי שומרון: לא היו מתיישבים, לא היו אנשים.

מוטי שומרון: לא היה עם מי לדבר, בכלל.

מוטי שומרון: עד אז, או עד היום, בעצם, מהאזור הזה ועד סנסנה בדרום, יושבות 100 משפחות של יהודים.

מוטי שומרון: אני לא רוצה להגיד מה קורה מעבר לגדר הטובה, בצד השני.

מוטי שומרון: כולנו יודעים את המציאות – כמה מבני דודנו יושבים שם.

מוטי שומרון: אנחנו מדברים על מצב של הקמת רצף של יישובים, שמבחינה מקצועית-תכנונית נושאים את עצמם, משהו שיכול מבחינת מסה התיישבותית: ארגון של בתי ספר, מוסדות חינוך, כל מה שקשור לזה, מערכת כבישים, ואגב – לכל הדברים הללו כבר יש תכנון.

מוטי שומרון: במשרד השיכון ב-2003 נעשה תכנון מפורט לאגוז.

מוטי שומרון: התכנון הזה קיים.

מוטי שומרון: אפילו מספר חלופות נעשו.

מוטי שומרון: כל זה היה עוד הרבה לפני שמישהו חלם על גירוש גוש קטיף.

מוטי שומרון: לא אנחנו המצאנו את זה.

מוטי שומרון: כשבאנו לפה ואמרנו שיש לנו קבוצה מסיבית של אנשים שמוכנים לקחת את כספי הפיצויים ולבנות פה את ביתם, מה שציפינו שיקרה שתבוא מדינת ישראל, ממשלת ישראל, ותגיד – חיכינו לכם כבר 60 שנה, טוב שבאתם, וקדימה, הטרקטורים ייצאו לעבודה.

מוטי שומרון: במקום זה, מה קורה?

מוטי שומרון: – אחרי אלף התכתבויות וסיורים אנחנו עוד מעט מסמנים פה נקודות חניה על הגבעה, מרוב סיורים.

מוטי שומרון: אנחנו נמצאים היום בנקודה כזו שבא מנהל התכנון, שמאי אסיף וכל הצוות, ואומרים לנו: יש פה ביוספירה.

מוטי שומרון: שאלנו מה זה "ביוספירה" והתחילו להסביר לנו.

מוטי שומרון: במקרה – חלק מאנשינו מתמצאים גם בביולוגיה, גיאוגרפיה, לא פחות מאנשי הביוספירה.

מוטי שומרון: מבינים בזה משהו.

מוטי שומרון: אמרנו שאנחנו לא באים להרוס את הנוף אלא לבנות בתוך הנוף, להשתלב בו.

מוטי שומרון: אילו הכל היה תלוי רק בהחלטות של אנשי מנהל התכנון וארגוני הירוקים – כביש חוצה ישראל ודאי שלא היה יוצא לעולם לדרך.

מוטי שומרון: אני אמרתי להם שלא ראיתי אף אחד מהירוקים או מאנשי הביוספירה רוכב על חמור לצד דרך כביש 6 כדי לא לפגוע בנוף.

מוטי שומרון: הם נוסעים על הכביש.

מוטי שומרון: אלא מה?

מוטי שומרון: – עושים את הדברים בצורה מתוכננת, מובנית, נכונה, חכמה.

מוטי שומרון: אני חושב שאדריכלי נוף במדינת ישראל מספיק נבונים כדי לדעת איך בונים יישוב בתוך נוף בלי לפגוע בנוף.

מוטי שומרון: אדרבא.

מוטי שומרון: אנחנו מדברים על כך שההתיישבות פה תיתן ערך מוסף גבוה לנוף.

מוטי שומרון: אנחנו מדברים על הבאת תיירות חקלאית ותיירות שמתבססת על הנוף, על האוויר - -

ה: השריפה של היער, שהראית לנו בדרך - -

מוטי שומרון: לא מזמן, לפני 4 חודשים, היתה פה שריפת יער.

מוטי שומרון: אילו היה פה יישוב,זה לא היה קורה.

מוטי שומרון: היינו נוסעים עכשיו בתוך נוף ירוק.

מוטי שומרון: במקום זה – נסענו בתוך גוש מפוחם.

אסתרינה טרטמן: זאת אומרת, הנושא של שטח אש לא עולה בכלל.

מוטי שומרון: אין פה שטח אש.

מוטי שומרון: שטח אש זה שם.

קריאה: שטח אש זה שטחים צפוניים.

דורון בן שלומי: החלופה שמדברת עכשיו של אגוז, לא נוגעת בשטח אש.

דורון בן שלומי: לא מדובר בשטח אש.

מוטי אלימלך: כיוון שהייתי מפקד הבסיס פה אני יכול להגיד בצורה ברורה: שטח האש הוא מפה וצפונה.

מוטי אלימלך: יש כאן שטח אש.

מוטי אלימלך: לצבא יש עדיין הסתייגות של משרד הביטחון.

מוטי אלימלך: לדעתי אפשר להתגבר עליה, היא לא מסובכת.

קריאה: אבל הנקודה היא מחוץ לשטח האש.

קריאות: - - -

אסתרינה טרטמן: כולנו מכירים את הצבא, וזה בר שינוי.

מוטי שומרון: גם שטח האש של גבעת אגוזית, שהיא כן כלולה בשטח אש – יש להניח שזה ישתנה, כי בעקבות "פריצת השלום" באגף הזה, עם הגדר הטובה, אז כל הנישה הקטנה הזו חסרת ערך מבחינה צבאית, וזה יתיישר, יש להניח, ככה.

מוטי שומרון: כך שאין כאן בעיה של שטחי אש.

מוטי שומרון: מה אין פה?

מוטי שומרון: – אין פה בעיה של שטחי אש, אין פה בעיה של שום דבר.

מוטי שומרון: יש פה בעיה של חוסר רצון לבוא ולהקים התיישבות.

מוטי שומרון: אילו היתה פה אמירה נחרצת מראש הממשלה ולמטה, שאומרת למנהל התכנון: חברה', ממשלת ישראל רוצה פה גוש התיישבות לאורך כל קו התפר, מפה ועד סנסנה וכרמית, אנחנו דורשים, ממשלת ישראל דורשת מכל גוי התכנון ומכל הפקידים לעשות שיעורי בית לא בשאלה האם להקים התיישבות אלא איך להקים את ההתיישבות כמה שיותר מהר.

מוטי שומרון: זו האמירה שצריכה להיות.

מוטי שומרון: אני רוצה להסביר על הנקודה שבה אנחנו עומדים.

מוטי שומרון: מה אנחנו רואים פה?

מוטי שומרון: הגדר הטובה- רצה לפנינו.

מוטי שומרון: זה הכביש שמתעקל שמאלה, שם, למעלה.

מוטי שומרון: זה הקו הזה במפה.

מוטי שומרון: מה שמשמאל לגדר – אלה יישובים של בני דודנו, למעט נגוהות, שנמצא על הרכס שם.

מוטי שומרון: לפנינו המושב הוותיק שקף, עם 40 משפחות ומושב אמציה.

מוטי שומרון: מאחוריהם אין יישובים כי זה שטח אש.

ה: אני רוצה לחזור לרגע למפונים –תושבי קטיף נמצאים באמציה?

קריאות: נווה דקלים – לאגוז, תל קטיפא - -

מוטי שומרון: לפנינו, על הגבעה עם השיחים העגולים – צריך לקום יישוב בשם חרוב.

קריאה: כשיש כבר קהילה.

קריאה: זו הגבעה שחוצה אותה דרך לבנה ומשמאל יש עצים קטנים.

קריאה: מהשיפולים הימניים משני צידי הדרך – זה חרוב.

קריאה: דני מורביה: יש גרעין כבר משנת 2004 - - מחכים לעלות.

אורי אריאל: למה הם לא עולים?

אורי אריאל: – שאלה יפה מאד.

מוטי אלימלך: - - - והוא מעלה את האפשרות להרחיב את הדבר הזה , שהם ישתלבו בו.

ה: רוצים להרחיב את חרוב - -

קריאה: זה אומר שרוצים לגרש את אנשי חרוב.

קריאה: עזוב.

קריאה: אני יודע מה קורה.

קריאה: זה שני יישובים שונים, קהילות שונות – חילוני ודתי.

קריאה: לא יכולים לחיות יחד.

קריאה: צריך לשמור על שכנות טובה.

דורון בן שלומי: צריך להציג קודם כל את התמונה המלאה: אגוז – מוטי דיבר.

דורון בן שלומי: חרוב – זה גרעין שלא קשור לאנשי גוש קטיף, של דתיים וחילוניים ביחד, גרעין שנקרא "מעורב".

דורון בן שלומי: הם, בעזרת השם, עולים כרגע.

דורון בן שלומי: הם נמצאים בשקף שנתיים.

דורון בן שלומי: אני מזכיר של קטיף באמציה, אבל אני חלק מהגרעין של מרשם.

דורון בן שלומי: גרעין מרשם מונה היום 25 משפחות שגרות בפועל בשקף, ועוד 25 משפחות אחרות גם מגוש קטיף וגם מבחוץ.

דורון בן שלומי: אנחנו בסך הכל קבוצה של 50 משפחות שרוצות לעלות למרשם.

דורון בן שלומי: מרשם כרגע לא מסומן פה היום.

דורון בן שלומי: הוא עלה יותר למעלה.

דורון בן שלומי: הוא לא מסומן במקום הנכון.

דורון בן שלומי: על מרשם כביכול אין מחלוקת שצריך להיות יישוב.

דורון בן שלומי: כולם אומרים – כן, ואמור להיות.

דורון בן שלומי: כבר שנה העסק הזה אפילו להפקדה עוד לא הגיע.

דורון בן שלומי: יש דיבורים על גבי דיבורים.

דורון בן שלומי: מבחינתי גם המנהלת זה חלק מהדיבורים.

דורון בן שלומי: הכל זה דיבורים.

דורון בן שלומי: אין בזה מעשים.

דורון בן שלומי: אני רוצה להדגיש משהו: לא מדובר על תל קטיפא.

דורון בן שלומי: זו פשוט טעות וזה מטעה את כולם.

דורון בן שלומי: יש פה גרעין שנקרא "צעירי גוש קטיף".

דורון בן שלומי: הוא בנוי ממשפחות גם מתל קטיפא, גם מנווה דקלים.

דורון בן שלומי: הוא כולל משפחות.

דורון בן שלומי: יש גרעין ממספר משפחות - -

קריאה: בקיצור, אנחנו זכאים, אנחנו לא "לא זכאים".

דורון בן שלומי: יש פה גרעין של אנשים שהם זכאים, ואין שום בעיה.

דורון בן שלומי: העלינו את זה בכל הפורומים.

דורון בן שלומי: צעירי גוש קטיף – גרעין שהוא היום של 50 משפחות, שבנוי גם מאנשים שהם מחוץ לגוש.

דורון בן שלומי: אנחנו התעקשנו מאד להיות פה, בגזרה, כדי להיות חלק מהמועצה, להיות חלק מכל מה שקורה פה, להיות תושבי המקום.

דורון בן שלומי: אנחנו רוצים לעסוק בחקלאות, ויש חברה' שכבר הקימו פה חממות – אפשר לראות אותן.

דורון בן שלומי: הקמנו פה מדרשה, הקמנו פה דברים על מנת לקבוע פה את היתדות לקבע.

דורון בן שלומי: אני רוצה לתת דוגמה שזה לא רק הסיפור הזה של ביוספירה.

דורון בן שלומי: גם הסיפור של מרשם, שיש עליו הסכמה, בגלל כל מיני התווכחויות קטנות – על חצי גבעה, על 70 מטר, על 8 מטר – העניין תקוע כבר שנה.

דורון בן שלומי: אז נכון שמנכ"ל משרד הפנים אמר עכשיו שהוא יקדם את זה, אבל שוב, אנחנו מקבלים הבטחות כאלה על שמאל ועל ימין, כל הזמן.

דורון בן שלומי: נכון לעכשיו – התעייפנו כבר מביקורים וסיורים.

מוטי אלימלך: ההחלטה אם הולכים למרשם או לא – היא - - מההחלטה על נווה דקלים.

מוטי אלימלך: ההשקעה פה היא השקעה גדולה בפיתוח, ואם נבנה פה יישוב נוסף באזור, לא נעמוד בזה.

מוטי אלימלך: עד שלא תהיה החלטה מה קורה עם נווה דקלים אנחנו לא הולכים לסכם את הנושא.

דורון בן שלומי: מוטי מבליע בדבריו את העוול שיש פה, שעושים לנו.

דורון בן שלומי: אומרים בעצם – חברה', נכון שיש החלטה על אגוז ועל מרשם, ואנחנו, כמנהלת סל"ע, הולכים לתמוך רק ביישוב אחד, לא בשניים.

דורון בן שלומי: זה, בעצם, מה שהם אומרים.

דורון בן שלומי: יש פה הרי שתי קהילות, אבל זה לא מעניין אותם.

דורון בן שלומי: הם רוצים יישוב אחד, לפי מה שייסגר עם נווה דקלים.

דורון בן שלומי: אנחנו אומרים שני דברים.

דורון בן שלומי: דבר ראשון: מדינת ישראל, יש פה אזור התיישבות והוא לא קשור רק לגוש קטיף.

דורון בן שלומי: כמו שצוין – היישובים האלה תוכננו בלי קשר לאנשי גוש קטיף.

דורון בן שלומי: יש פה עכשיו הזדמנות, יש אנשים שרוצים.

דורון בן שלומי: לכו על זה.

דורון בן שלומי: להתעכב עכשיו ולתפוס אותנו בעניין הקטן של האם לקחת שתי קהילות ולהדביק אותן?

דורון בן שלומי: אם יש כאן שאלה של כסף, והכל כסף – תגידו שאת זה אתם בונים קודם.

דורון בן שלומי: בסדר, לגיטימי.

דורון בן שלומי: למדינת ישראל אין כסף להקים 8 יישובים יחד.

דורון בן שלומי: הבנתי.

דורון בן שלומי: אבל תגידו.

דורון בן שלומי: מקובל.

מוטי אלימלך: מרשם קיימת עכשיו בתוכניות - -

אסתרינה טרטמן: נקבל החלטה, נתעד אותה ונקצוב את זה בלוחות זמנים, ולקבוע מה הם סדרי העדיפויות.

ה: מצד שני, מה שאני מבינה כאן – יש את התמונה הגדולה של ההתיישבות הגדולה, ללא שום קשר - -

קריאות: - - -

מוטי שומרון: התפקיד של המנהלת הוא מתן פתרון למגורשים.

מוטי שומרון: זה המנדט שלהם, ואת זה הם משתדלים לעשות.

מוטי שומרון: אני חייב לציין לטובה ם אחרי שצביה שמעון נכנסה לתפקיד, היא היתה אתנו פה, בגבעה, מה שלא קרה לנו אף פעם.

ה: אז יישר כוח ובואו נמשיך.

מוטי שומרון: אמרנו לה אלף פעמים "יישר כוח".

מוטי שומרון: על זה מגיע לה יישר כוח גדול.

מוטי שומרון: אם מדינת ישראל תיתן לה את היכולות איך להזיז ולהגיע לשורה תחתונה – הכל יתקדם.

מוטי שומרון: אז המנדט של מנהלת סל"ע הוא לתת פתרון למגורשים.

מוטי שומרון: אנחנו באנו וישבנו עם דני מורביה, ראש המועצה, ועם כולם.

מוטי שומרון: אמרנו שאנחנו בעצם מתפרצים לדלת פתוחה כי יש תכנית שהיא אינטרס ברור, לאומי, של מדינת ישראל, לבנות פה רצף של התיישבות שנושא את עצמו, חי, נושם ותוסס, ומהווה פה משהו מאד משמעותי.

מוטי שומרון: בואו קחו אותנו כטריגר להרים את הסיפור, ואחרינו יבואו כל אותם מאות ואלפים – אני לא יודע כמה.

מוטי שומרון: אמרנו למנהלת סל"ע – אתם תעשו את ה- 20-30% שלכם, ואנחנו נעשה את שלנו.

מוטי שומרון: תבואנה משפחות נוספות.

מוטי שומרון: אמרו: אם אתם הולכים לעשות כאן חלוציות, תרשמו אותנו מייד.

מוטי שומרון: אגב, כל יום מצטרפות משפחות.

מוטי שומרון: אין יום שלא מצטרפות משפחות.

ה: לכן האמירה שלך על המשפחות הנוספות באמת "עושה שכל".

מוטי שומרון: נכון.

מוטי שומרון: מחפשים סיסמאות איך לא לעשות.

מוטי שומרון: היום קוראים לזה "ביוספירה, מחר יקראו לזה – האוצר.

מוטי שומרון: אגב, כאשר גירשו אותנו, אני במקרה הייתי שם.

מוטי שומרון: כשגירשו – לא היתה בעיה של תקציב.

מוטי שומרון: היה כסף.

מוטי שומרון: היה הכל מכל וכל.

מוטי שומרון: פתאום – הכל תקוע.

אורי אריאל: אני רוצה להתחיל בסיפה של הדברים של קודמי.

אורי אריאל: מדינת ישראל החליטה.

אורי אריאל: אין ויכוח על זה עכשיו, לגרש את האנשים.

אורי אריאל: כמות הכסף שנשפכה שם ידועה.

אורי אריאל: להתחיל להסביר עכשיו בניגוד לחוק – כי יש חוק שאומר שקהילה, תומכים בה כקהילה.

אורי אריאל: כולם מסכימים, ללא יוצא מן הכלל, שזה הטיפול המועדף.

אורי אריאל: פתאום אין לזה כסף.

אורי אריאל: יש לי הצעה למנהל סל"ע – אל תייצגו אתם את הכסף, תייצגו את העניין של מה טוב.

אורי אריאל: עכשיו, יש ראש ממשלה ושר אוצר שהם יגידו שאין כסף.

אורי אריאל: אתם לא יכולים לעשות בלי כסף.

אורי אריאל: אף אחד לא מצפה שתעשו דבר בלי כסף, בלי אמצעים.

אורי אריאל: למה אתם צריכים כל הזמן להסביר?

אורי אריאל: הרי אחרי זה זה מגיע למעלה, ונתלים בכם, ולא זו כוונתכם.

אורי אריאל: אתם לא מתכוונים לזה, רק אתם כבר מבינים את האילוצים של למעלה.

מוטי אלימלך: כדי להיות הגונים – יש לי הערה.

אורי אריאל: כשאסיים את דבריי.

אורי אריאל: אני חושב שאנחנו יכולים לבקש, או אולי להשתמש במילה "לדרוש" אחרי 14 חודש – מראש הממשלה, שבסוף יחליט.

אורי אריאל: ביוספירה זה דבר חשוב, בסדר.

אורי אריאל: בסוף צריך לקבל החלטה מה מקימים בגוש היישובים הזה, ולמי.

אורי אריאל: אי אפשר להכניס לחרוב אחרים.

אורי אריאל: זה להרוג את אלה ולהרוג את אלה.

אורי אריאל: למה צריך לעשות עכשיו עוול לחרוב?

אורי אריאל: הרי לא תפתרו את הבעיה, כי הם לא יעברו, וחרוב לא יבואו.

אורי אריאל: טוב שבאנו.

אורי אריאל: ראינו, וצריך לשבת עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה.

ה: שאני מבינה שהיה כאן.

אורי אריאל: אם הוא לא מצליח לגמור את העניין, הוא יעלה את זה לראש הממשלה.

אורי אריאל: ננסה לקבל החלטה, שיהיה דבר ברור.

אורי אריאל: המצב הזה של "אולי", ו "נראה" הוא מצב שהוא הכי רע לכולנו.

אורי אריאל: חוסר הוודאות זה המצב הכי קשה.

ה: כמו שאמרנו בפגישה הקטנה שעשינו אצלך בחדר בערב ראש השנה- האינסטנציות צריכות להעלות לראש הממשלה, לקבל החלטה, בגדול, ולתת אור ירוק.

אורי אריאל: היינו בהרבה סיורים.

אורי אריאל: ראינו, ודי.

ה: ראינו והתרשמנו.

ה: מה עושים עכשיו?

דני מורביה: ברור שהמפתח הוא אצל ראש הממשלה.

דני מורביה: למנהלת סל"ע יש את המנדט שלה.

דני מורביה: גם היא לא תוכל לפעול אם לא יהיה פה גיבוי מלא ומוחלט של ראש הממשלה שיגיד – רוצו.

ה: ברור לגמרי.

ה: עכשיו, את התמונה הגדולה מצאנו, ואת התמונה של המגורשים, העקורים – בתוכה, גם מצאנו.

ה: איך אנחנו מתקדמים עכשיו?

דני מורביה: מה שאנחנו מצפים שתעשו – אנחנו מצפים שהוועדה לביקורת המדינה תשב עם מנכ"ל משרד ראש הממשלה ותשב עם משרד ראש הממשלה ותגיד – הבנו את הרעיון, הבנו מה האנשים רוצים.

דני מורביה: יש פה הזדמנות שהיא אולי בלתי חוזרת, לטובת מדינת ישראל בעשרות השנים הקרובות.

דני מורביה: כמו ש- 60 שנה המקום נשאר מדבר שממה כמעט, למעט שקף ואמציה, שיש להם פה זכות ראשונים, יש פה הזדמנות סוף סוף לבוא ולבנות את חבל הארץ הזה.

דני מורביה: קחו את המגורשים, תנו להם את מה שמגיע להם, תשתמשו בהם כמנוף לפתח את כל מה שצריך לפתח פה.

דני מורביה: מדינת ישראל יודעת לעשות.

דני מורביה: השאלה רק האם היא רוצה לעשות.

דני מורביה: אם היא תרצה, יימצא הכסף.

דני מורביה: לא היועצים המשפטיים יחליטו אם יהיה חבל ארץ או לא.

דוד בנג'ו: רציתי להוסיף משפט אחד: אנחנו בעצם יותר משנה אחרי.

דוד בנג'ו: אני לא יודע אם מישהו יכול להכיל בתוכו מה עובר עלינו.

דוד בנג'ו: מהילד הקטן עד למבוגר ביותר בגיל הזה, או בגיל ביניים, מה הם עוברים במצב התלותי הזה.

דוד בנג'ו: לכן, מהרגע שישבתם אצל ראש הממשלה ונפל האסימון, יש עוד הרבה פקידים שיודעים לעכב, וחלקם גם רוצים לעכב.

דוד בנג'ו: אנחנו חייבים פה נהלי חירום.

דוד בנג'ו: כמו שאת הקראווילות הקימו בנהלי חירום, באותו סעיף אפשר להקים את היישוב הזה.

דוד בנג'ו: כמו שהגירוש בוצע בנחישות וברגישות, צריך להיות מבוצע גם כאן.

דוד בנג'ו: ביקור באמציה

נעמה זרביב: שלום לכם וברוכים הבאים.

נעמה זרביב: אני מזכירת גוש קטיף, לשעבר.

נעמה זרביב: אנחנו שמחים שאתם פה, באמציה.

נעמה זרביב: כמו שאתם רואים, זה היישוב הכי מקסים בארץ, אחרי קטיף, כמובן.

נעמה זרביב: אנחנו מכירים חלק מחברי הוועדה, והם מלווים אותנו.

נעמה זרביב: אז חלק מהדברים ידועים, אבל לצערנו – עדיין לא מתקדמים.

נעמה זרביב: באופן כללי באנו לפה כדי להקים גוש של יישובים.

נעמה זרביב: קטיף בתחילת הדרך, עוד לפני הגירוש, בחרה להמשיך יחד.

נעמה זרביב: לצערנו, בערך 20 משפחות עזבו אותנו במהלך הדרך כי הם לא החזיקו מעמד בתנאים הקשים.

נעמה זרביב: כמו כן אני מצינת בהערת סוגריים שכל החודשים שעברו עלינו עד שהגענו לכאן, קטיף קיימה את עצמה בכוחות עצמה ובטוב ליבו של עם ישראל - -

ה: בזכותך.

נעמה זרביב: תודה.

נעמה זרביב: בכל אופן – היישוב קיים את עצמו בזכות טוב ליבו של עם ישראל, הרבה תרומות, אבל בכל מקום היינו צריכים להילחם, להקים מחדש את הגנים, את המעונות, את בית הספר ולהילחם מחדש על ציוד.

נעמה זרביב: זה ממש היה מאבק הישרדותי, כאשר אמרנו: נמשיך, נגיע ונבנה חבל ארץ בחבל לכיש.

נעמה זרביב: אז ברוך השם שהיום אנחנו כאן, ובאמת – זו המטרה שלנו.

נעמה זרביב: כמה נקודות בקצרה, וידברו אתכם בהמשך.

נעמה זרביב: יש סיפורים מוכרים.

נעמה זרביב: למשל – סיפור המכולות שלנו.

נעמה זרביב: היה לנו ציוד פרטי של קטיף, משחקייה של 17 שנה לכל הגילאים, משחקי חשיבה ברמה רצינית, ספריה תורנית ברמה גבוהה, עם קלטות וספרים לילדי היישוב, חדר כושר, מעונות חדשים.

נעמה זרביב: הכל נארז ב- 7 מכולות.

נעמה זרביב: על 6 מכולות כתבו: "גנים קטיף".

נעמה זרביב: על אחת כתבו: "מעונות קטיף".

נעמה זרביב: כשהן הגיעו למקום המרכזי משרד החינוך אמר שמה ששייך לגנים שייך לו.

נעמה זרביב: 6 מכולות פוזרו בשלמותן ברחבי הארץ.

נעמה זרביב: זאת אומרת שנשארנו בלי כל ציוד, אחרי שכל הציוד היה ארוז –כל הפטריות, חלקי הפאזלים.

נעמה זרביב: מי שיודע מה זה לארוז משחקי ילדים.

נעמה זרביב: לא נשאר לנו זכר מהדבר הזה.

נעמה זרביב: הגענו לכאן והתחלנו הכל מהתחלה: לבקש בקשות, להשיג ציוד.

נעמה זרביב: היום המצב במעונות שלנו הוא יותר טוב ממה שהיה, אבל זה רחוק ממה שהיה לנו שם.

נעמה זרביב: חסרים לנו היום המון ציודים, המון עזרים להפעלה.

נעמה זרביב: אין זכר לאותן מכולות.

נעמה זרביב: נושא שני שהיום הוא בעייתי זה סיפור שכר הדירה.

נעמה זרביב: המנהלת לקחה לנו את שכר הדירה.

נעמה זרביב: זאת אומרת – אני, מהפיצויים שהייתי אמורה לקבל, ירדו 430 דולר בכל חודש - - לפני שנתיים, אבל כשיש לי תקלה בקראווילה אין לי כתובת לפנות אליה.

נעמה זרביב: המנהלת מפנה אותנו לחטיבה, החטיבה אומרת שזו המנהלת.

נעמה זרביב: יש פה משהו לא ברור.

נעמה זרביב: יותר מכך – אנחנו עומדים לקראת החורף.

נעמה זרביב: אני מניחה שכמות הבעיות תגדל.

נעמה זרביב: מדובר בקירות גבס, ואנשים כבר קנו ריהוט.

נעמה זרביב: אם תהיה נזילה,תהיה פה קטסטרופה, ולכן צריך לפתור את זה היום.

ה: אני מציעה שנלך נקודה – נקודה.

ה: יש כאן נציג של המנהלת.

מוטי אלימלך: קודם כל- אני רוצה לציין בצורה מאד עניינית: הוקם פה, לפניכם, יישוב צמוד דופן ליישוב אמציה, יישוב לתפארת ארץ ישראל.

מוטי אלימלך: שימולב איזה דירות יפות, לכל אחד, בטוב טעם.

מוטי אלימלך: לקח אמנם זמן להגיע למצב הזה אך כל אחד ארגן את הבית שלו וסידר אותו כמו שצריך.

אסתרינה טרטמן: אבל מי אחראי לאחזקה שלהם?

מוטי אלימלך: המנהלת רכשה את כל יחידות הדיור שנמצאות פה.

מוטי אלימלך: נמצאות פה 56 יחידות.

מוטי אלימלך: החטיבה להתיישבות של הסוכנות בנתה עבורנו את היחידות.

מוטי אלימלך: אני יכול לציין את העובדה שהבינוי פה היה ברמה אחרת - -

נעמה זרביב: נציין פה שלמרות הרצון שלנו להגיע לחבל הארץ, אם החטיבה להתיישבות לא היתה מרימה אתנו את הכפפה, לא היינו זוכים להגיע לפה.

מוטי אלימלך: לעצם העניין, יש פה עובדה שאי אפשר לטשטש אותה.

מוטי אלימלך: יש פה 56 יחידות דיור, עם 53 משפחות.

מוטי אלימלך: יש פה מעונות, יש פה גני ילדים, יש פה בית כנסת – למרות המצוקה שתוארה בהתחלה, ואלה נבנו מכספי המדינה כדי לתת מענה ליישוב קטיף, ואנחנו ממשיכים ללוות אותם עד שהם יגיעו ליישוב הקבע.

מוטי אלימלך: בכל מה שקשור לאחזקה – החברה שאמורה לתת את השירות זו החטיבה להתיישבות.

מוטי אלימלך: יש כאן בעיה נהלית שלא נפתרה, מכיוון שהיישוב נוקט כרגע באיזושהי סנקציה – הוא לא חתם על חוזים.

מוטי אלימלך: יש בעיה מבחינה חוקית למדינה לתת שירות לבית שלא חתמו עליו חוזה.

מוטי אלימלך: אנחנו נפתור את הבעיה הזו, כך אני מקווה, בימים הקרובים, כפי שהיה הסיכום, ונתקדם גם בסוגיה הזו, אבל אי אפשר לטשטש את המראה היפה הזה של דירות שנבנו בצורה מושלמת לרווחת התושבים.

דני מורביה: חייבים לציין פה את החטיבה להתיישבות שעשתה פה עבודה נהדרת.

ה: והחטיבה להתיישבות ממשיכה בליווי, על כל המצוקות אם תהיינה?

מוטי אלימלך: זה התפקיד שלה.

קריאה: הנה, יש פה נציג של החטיבה להתיישבות.

דורון בן שלומי: -- תקציב, כשמקצצים את הידיים והרגליים אז החטיבה להתיישבות לא כל כך יכולה לעזור .

דורון בן שלומי: אני לא רוצה לסתור בהכרח את מה שמוטי אלימלך אמר, כי באמת, בסך הכל, כל מה שנבנה פה, נבנה מתקציב המנהלת והכל בסדר, אבל על מנת שהחטיבה להתיישבות תמשיך לעזור, כרגע מקצצים לה את הידיים והרגליים בכל מה שקשור לתקציבים, וזה אסון כשלעצמו.

אורן יונה: הוא אמר את זה יפה מאד.

אורן יונה: התקציב שלנו באמת עובר קיצוץ קשה כבר לאורך שנים.

אורן יונה: אנחנו ממשיכים, במסגרת המגבלות שיש לנו, לעשות את מה שאפשר.

ה: קיצוץ - - או - -?

אורן יונה: גם וגם.

אורן יונה: יש קיצוצי flat.

אסתרינה טרטמן: התקציב שלהם באמת תמוה.

אסתרינה טרטמן: בהליך חקיקתי נותר להם שליש מהתקציב.

אסתרינה טרטמן: אני מסתכלת לאורך השנים.

אסתרינה טרטמן: התקציב שתוכנן ל-2007 הוא עוד פחות מהתקציב שהורד.

אסתרינה טרטמן: הם הגיעו למשהו בסדר גודל של 30 ומשהו מיליונים.

אסתרינה טרטמן: זה פשוט לא יעלה על הדעת להחזיק, לתחזק ולדאוג לאוכלוסיות כאלה בהיעדר תקציב.

אסתרינה טרטמן: אז אני, מהצד שלי בוועדת הכספים – אפעל, ואת, מהצד שלך – תפעלי.

אסתרינה טרטמן: נביא את התוצאה למי שראוי לתוצאה.

זאב אלקין: יש לי שאלה בעניין של הקראווילות – 430 דולר זה באמת שכר דירה מקובל באזורים האלה?

נעמה זרביב: נו, מה אתה אומר?

נעמה זרביב: אני אתן לך דוגמה מהחיים.

נעמה זרביב: הייתי צריכה עכשיו להוציא כסף כדי לקנות מקפיא, כי אין פה צרכניה, אין פה כלום.

נעמה זרביב: הכל נעשה בנסיעות החוצה.

נעמה זרביב: אין לי צרכניה פה, אין לי מרפאה של בריאות כללית, רק אם אני מצטרפת לקופה אחרת.

נעמה זרביב: אין פה שום שירותים.

נעמה זרביב: אני לא פוחדת מזה, אנחנו נעשה, אבל בטח שבאזור שהוא מרוחק מכל מקום – דמי שכר הדירה יהיו כמו במרכז הארץ.

נעמה זרביב: 430 דולר על קראווילה?

נעמה זרביב: אתה מבין שאם נותנים מכה נוצר חור בקיר.

נעמה זרביב: לא צריך להיסחף.

קריאות: - - -

דורון בן שלומי: יש הבנה במנהלת למצוקה.

דורון בן שלומי: הם הבטיחו לבחון איך הם עוזרים לנו בעניין, והם אמורים להחזיר תשובה.

מוטי אלימלך: התשובה העניינית באמת – בחוק נקבע שהמפונים יקבלו שנתיים שכר דירה, ולא היה מצב שהמדינה בונה יישובים.

מוטי אלימלך: מאחר ובנינו פה יישוב אז זה חליף לשכר הדירה לתקופת המענק.

מוטי אלימלך: לאחר תקופת המענק, לאחר תקופת השנתיים, במידה והם לא יספיקו לעבור ליישוב הקבע, התעריף יהיה מופחת בהתאם לתעריף האזור של ה - -

דורון בן שלומי: כמה משלמים בחלוציות?

קריאות: - -

מוטי אלימלך: המדינה קנתה קראווילה ב- 400 אלף שקל ולא התכוונה לתת גם דירה וגם שכר דירה.

מוטי אלימלך: יש התנגדות של היועצים המשפטיים שבקראווילות שנבנו מכספי המדינה לתת גם שכר - -

דורון בן שלומי: אם נכנסנו לזה, בבקשה תציין – כמה משלמים בחלוציות.

קריאות: - - -

אסתרינה טרטמן: - - - מושיבים אותם בבית חלופי - -

מוטי אלימלך: זה מה שאנחנו אומרים: הם קיבלו בית, הם לא צריכים לקבל גם כסף וגם בית.

מוטי אלימלך: זה מה שאני אומר.

מוטי אלימלך: מטעים כאן, בקטע הזה.

מוטי אלימלך: הם רוצים לקבל את ה- 450 דולר, ולשלם מתוכם 200 דולר.

מוטי אלימלך: זה מה שהם רוצים.

נעמה זרביב: סליחה, כשאתה - -

קריאות: - - -

ה: מה שהבנתי – שצביה שמעון היתה כאן בתחילת ספטמבר, או משהו כזה, והנושא הועלה, וגם היתה השוואה למקומות אחרים שבהם - -היתה הבטחה שתוך תקופה סבירה - -

מוטי אלימלך: הנושא ייבדק פעם נוספת.

ה: השאלה היא האם התשובה שאתה נותן כרגע היא התשובה של צביה שמעון לפניה שהיתה.

מוטי אלימלך: זו התשובה.

מוטי אלימלך: היועצים המשפטיים בתקופה של השנתיים מענק, טוענים שאפשר לקחת דירה או כסף, אך אי אפשר לתת את שניהם יחד.

קריאות: - - -

ה: כשאמרו לכם שזה הבית שלכם, מה ידעתם שאתם צריכים - -

דודי אברמוביץ: בחגים, בסביבות חול המועד סוכות שעבר, סגרתי אישית עם אילן כהן בחלוציות, באזור הדרום, בהכנסת ספר התורה שם.

דודי אברמוביץ: באה לשם נציגות של מזכירות קטיף והתחבטה עם אילן כהן האם ללכת לכיוון הזה או לכיוון הזה.

דודי אברמוביץ: לכיש, מבחינת כולם, היה אזור שומם, אף אחד לא הסתכל עליו, אף אחד לא דיבר עליו.

דודי אברמוביץ: אילן כהן מאד ניסה לסייע לנו כדי שאנחנו נקבל החלטה להגיע ללכיש.

דודי אברמוביץ: לכיש היה במפת האינטרסים, גם של אריק שרון.

דודי אברמוביץ: זה היה ה "בייבי" שלו, ולאילן כהן מאד היה חשוב לדחוף אותנו לכיוון הזה.

דודי אברמוביץ: היתה הבטחה של אילן כהן שאותם תנאים שמקבלים החלוציות - -

ה: היתה הבטחה כזו?

דודי אברמוביץ: היתה הבטחה של אילן כהן שבאותם תנאים של החלוציות - -

אורי אריאל: יש סיכום פגישה?

דודי אברמוביץ: אין סיכום פגישה.

קריאה: זו היתה הבטחה בעל פה?

ה: אבל אילן כהן חי וקיים.

דודי אברמוביץ: גם מוטי אלימלך ואנשי המנהלת לא מתכחשים לידיעה הזו.

דודי אברמוביץ: הם רק אומרים: אנחנו לא הצלחנו להעביר את זה בצנרת המקובלת של היועצים המשפטיים.

דודי אברמוביץ: אבל זה ידוע, זה נכתב ונאמר.

ה: וכשקיבלתם את ההחלטה לבוא הנה ידעתם שאתם מגיעים - -

דורון בן שלומי: האם ידוע לך שיהונתן בשיא, ראש המנהלת, אמר שיהיה פה - - אתה לא מכיר את זה?

דורון בן שלומי: לא שמעתם ממנו אף פעם?

קריאות: - - -

ה: בואו נמשיך הלאה.

נעמה זרביב: נושא נוסף – אותו דף שמפרט שלקחו לנו שכר דירה, גם מפרט שהורידו לי ממה שהייתי צריכה לקבל את סכום הקרקע העידי.

נעמה זרביב: זאת אומרת שהורידו לי בסביבות 230 אלף שקל על הקרקע העתידית, ואם אני רוצה לקבל את הכסף הזה, מה שחלק מהאנשים כבר קיבלו, והוא אצלם, אני צריכה לחתום שאני מוותרת על העתקה קהילתית.

נעמה זרביב: ברור שלא אוותר על זה, בשביל זה אני פה.

מוטי אלימלך: נעמה, מאיפה הדברים האלה?

מוטי אלימלך: אני ממש מתפלא.

דורון בן שלומי: עמי חמצני.

מוטי אלימלך: תפסיקו לתת - - לא נכונים.

מוטי אלימלך: מחר בבוקר תגישי בקשה שאת רוצה את הכסף – יעבירו לך אותו לבנק.

דורון בן שלומי: סליחה.

דורון בן שלומי: הגשנו בקשה.

דורון בן שלומי: היא כבר הגישה.

דורון בן שלומי: אני מבקש ממך: אל תטעה.

דורון בן שלומי: אני מבקש ממך להפסיק להטעות את האנשים ולשטות בהם.

דורון בן שלומי: נמאס מהדבר הזה.

דורון בן שלומי: יש בקשות שלנו.

דורון בן שלומי: שבועות במנהלת מול אדון עמי חמצני, בכתב ובעל פה.

דורון בן שלומי: נאמר בפגישה של ראשי היישובים עם עמי חמצני: אתם תקבלו את הכסף.

דורון בן שלומי: חודש וחצי חודשיים והוא אומר: חברים, אני תקוע, המחלקה המשפטית לא משחררת, רק אם מוותרים על הסיפור הזה של כל הקהילה.

דורון בן שלומי: אנחנו לא מוכנים לדבר הזה.

דורון בן שלומי: לא קיבלנו מהם תשובה מסודרת.

מוטי אלימלך: אני נותן תשובה החלטית: אני מוחה בכל תוקף על הדברים האלה, מוסרים פה מידע שהוא לא נכון.

מוטי אלימלך: מנהלת סל"ע השאירה את תקציב הקרקע משיקולים ענייניים, בקופת המנהלת, כדי לעזור למתיישבים, בהנחה שהם הולכים בתקופה הקרובה, סמוך להגעתם לכאן ליישוב הקבע, ולא יצטרכו לעשות העברת כספים פעמיים.

מוטי אלימלך: מכיוון שהנושא הזה נמשך, במנהלת סל"ע התקבלה החלטה חד משמעית שכל תושב שרוצה את הכסף שלו, בלי התניה שמפקיעה ממנו את הזכות ללכת ליישוב קהילתי בעתיד, יקבל את הכסף שלו מחר בבוקר.

אורי אריאל: עכשיו רק נשאר שתבדוק את הבקשה שלהם, ישלחו לך העתק ותענו להם, זה הכל.

מוטי אלימלך: אני - -

אורי אריאל: לא, לא, תיתן לאנשים את - -

קריאות: - - -

דורון בן שלומי: אני רוצה ישיבת עבודה, תגידי לעוזר - - בבקשה.

מוטי אלימלך: יש לכם טלפון?

מוטי אלימלך: נתקשר אל עמי חמצני - -

קריאה: 6205237 - 050

מוטי אלימלך: הוא יתקשר אלינו.

אסתרינה טרטמן: טוב, זה מעשה של משובת נעורים, הטלפון הזה עכשיו.

אסתרינה טרטמן: מכיוון שהנושא הזה הוא באמת רציני וכאוב, ואני מזהה כבר פעם שלישי במהלך הסיור הקצר שלי פה שיש בעיה של חוסר סינכרון בין המערכות זה לדעתי אחד הדברים הבסיסיים, שאילו הבעיה הזו היתה נפתרת היינו פותרים חלק גדול מהבעיות.

אסתרינה טרטמן: אני מאד מבקשת מהיו”ר , שזו ההזדמנות להודות לה על העבודה הנהדרת שהיא עושה, כיושבת הראש של ועדת המשנה של הוועדה לביקורת המדינה.

אסתרינה טרטמן: קחי את היוזמה, אני סומכת עליך.

אסתרינה טרטמן: תדאגי רק להפגיש את הגורמים כדי להביא לתוצאות, כמו שאת יודעת לעשות.

אסתרינה טרטמן: הנושא הזה ייסגר.

אסתרינה טרטמן: לא צריך להרים טלפונים כרגע, זה לא רציני.

אסתרינה טרטמן: דרך אגב, התשובה שהוא נתן מתועדת בכל מצלמות הטלוויזיה.

ה: וגם בכנסת.

אסתרינה טרטמן: התשובה הזו, מעבר לתשובה העקרונית, אם היתה פניה פרטנית של הגברת נעמה, היתה פניה שלך – חובתם והנה אני אומרת לך: חובתם לענות לך ברמה הפרטנית, לא בתשובה של מכלול.

אסתרינה טרטמן: אם היא מספקת אתכם – הללויה.

אסתרינה טרטמן: אם לא- הם יתנו לכם תשובה אישית.

זאב אלקין: אני הייתי רוצה להחזיר את הדיון בכל זאת לסוגיית שכר הדירה, כי עלתה כאן השאלה של תקדים חלוציות והשאלה מה ההבדל - -

מוטי אלימלך: ההבדל בין חלוציות לפה הוא שבחלוציות התקבלה החלטת ממשלה רשמית שהיתה חריגה ואחרי ההחלטה שם היועץ המשפטי טען שזה לא יהיה נכון לתת לאדם גם בית וגם כסף.

מוטי אלימלך: ברגע שבנו לו את הבית, בשנתיים הראשונות שהחוק קבע, הוא לא יכול לקבל גם בית וגם כסף.

זאב אלקין: אבל השיקול הזה לא מנע מהממשלה לקבל החלטה בחלוציות.

מוטי אלימלך: ולכן היא היתה חריגה - -

זאב אלקין: אם - - שלא פועלים כאן

זאב אלקין: מבחינת המשמעות של יישוב החבל - -

מוטי אלימלך: התשובה היא – לא, כי שם זה הנגב המרוחק, ופה זה 10 דקות או רבע שעה מקרית גת.

ה: יש הבדל בין גבול מצרים לבין פה.

ה: אני בהחלט יכולה להבין את ההבדל.

ה: יש הבדל, יש הבדל מהותי, אבל העובדה שעליתי עליה כאן – האם האנשים הוטעו פעם נוספת.

ה: זה מה שחשוב לי.

ה: זאת אומרת: אם הם קיבלו את ההחלטה להגיע הנה כי אילן כהן אמר להם שזה יהיה כמו שם, וזה היה חלק ממכלול השיקולים, אז אי אפשר פעמיים לתת סטירת לחי.

ה: אז מהבחינה שלי – החוק הוא חוק ואנשים גוברים, מבחינתי על החוק.

זאב אלקין: יש גם הגיון – אי אפשר לגבות במקום שכר דירה שהוא הרבה יותר גבוה ממה שמקובל בשוק.

ה: מעבר לזה, אי אפשר כל הזמן לתת סטירות לחי.

ה: ולכן,

זאב אלקין: אם הפתרון המשפטי היחיד זה לנסות להביא להחלטת ממשלה, זה מה שצריך לעשות.

מוטי שומרון: - - אנחנו פשוט חושבים שאנשים צריכים להבין: אם היינו גרים בבתינו בגוש קטיף, לא היינו משלמים לאיש דבר.

ה: לא הייתי רוצה להפריד - -

דורון בן שלומי: נושא אחד – בנושא הקבע.

דודי אברמוביץ: אנחנו, כקהילה, היינו הקהילה שעלתה אחרונה לאמציה, ליישוב הזמני, כי אנחנו קיבלנו החלטה שאנחנו רוצים להגיע ליישוב הזמני ליד הקבע.

דודי אברמוביץ: התחבטנו ודנו, הסתובבנו ונפגשנו עם אנשי אמציה, עם אילן כהן, עם כל מי שצריך.

דודי אברמוביץ: קיבלנו החלטה שאנחנו באים לכאן כיוון שהיה לנו מתווה ברור וידוע, והמתווה אמר: אתם באים פה לאתר זמני, ויקימו לכם יישוב על שטחי אמציה.

דודי אברמוביץ: בהתחלה היתה הבטחה שזה יהיה יישוב עם סמל יישוב נפרד.

דודי אברמוביץ: אחרי זה היתה רגרסיה, ואמרו שזה יישוב צמוד - - אבל לא ניכנס לנקודה הזו.

דודי אברמוביץ: אנחנו בחודשים האחרונים התנהלנו מול המדינה על תכנון של גבעת הקבע, על אמצעי הייצור, על גודל מגרשים, על מבני ציבור, ולפני כחודש וחצי- חודשיים, הכל נעמד.

דודי אברמוביץ: מבירור שלנו מתברר שיש החלטה של המדינה לא לקיים את ההסכם שלה עם אנשי אמציה שהמדינה חתמה אתם, על כל האתר הזמני, וממילא כל אתר הקבע – נתקע.

דודי אברמוביץ: אנחנו הקפדנו כל הזמן לא להיכנס בין אנשי אמציה לבין המדינה.

דודי אברמוביץ: אנחנו לא צד בעניין.

דודי אברמוביץ: אנחנו רוצים להוביל יחסי שכנות טובה, וליצור פה קהילה אחת ליד השניה, עם חיבור, כמה שיותר, עם סינרגיה, כמה שיותר, ואנחנו לא רוצים להיות אבן חיכוך בינם לבין המדינה.

דודי אברמוביץ: אבל בפועל, בשורה התחתונה, היום נוצר מצב שאף אחד לא מטפל בנושא של היישוב קבע, מכיוון שיש איזשהו נתק בין אנשי אמציה, ותיכף ישראל יפרט, ובין המדינה.

דודי אברמוביץ: יש איזשהו הסכם.

דודי אברמוביץ: המדינה לא עומדת בו משום מה.


ישראל רחום: אני מזכיר המושב.


ישראל רחום: אינני תושב המקום.


ישראל רחום: פשוט מאד – המדינה לא עומדת בהסכמים.


ישראל רחום: יהונתן בשיא, כשבא לבקש מאתנו, וקיבלנו אותם בברכה, ומגיע יישר כוח גדול גםלהם וגם ליישוב הוותיק - -

דורון בן שלומי: קיבלנו מהם חיבוק מכובד.


ישראל רחום: כי פה נוצרו כל ההפכים שיכולים להיות במדינת ישראל: מעטים מול רבים, דתיים מול חילוניים, צעירים מול מבוגרים.

דודי אברמוביץ: לא ממש "מול".


ישראל רחום: יחד עם.


ישראל רחום: ועל כל הפחדים האלה – המושב הוותיק התגבר, ולקח סיכונים וריזיקות.


ישראל רחום: קיבלנו אותם בברכה ביישוב הזמני בתקווה לקבל אותם גם ליישוב הקבע.


ישראל רחום: יהונתן בשיא נכנס לנעלי אמציה בישיבה של המשקם, ויש לי פרוטוקולים כתובים, מפי יהונתן בשיא בעצמו.


ישראל רחום: כתוב בפירוש שהוא אומר, מול המשקם, שכפי שאתם יודעים יש מנהלה להסדרים שזה בהסדר המושבים.


ישראל רחום: אנחנו חייבים הרבה כסף ומשועבדים לבנקים: לבנקים לחקלאות, לבנק לסחר חוץ, ועוד, ל- 10 בנקים, ויש משקם שאנחנו יושבים מולו.


ישראל רחום: יהונתן בשיא הצהיר קבל עם ועולם שהוא מוחק 7.5 מיליון שקל לטובת החוב של אמציה, עד ה- 31 למאי.


ישראל רחום: זה היה התאריך האחרון, אבל היו כמה - -

אורי אריאל: של איזו שנה?

דני מורביה: דיברו בוועדה על מרץ 2006, ואחר כך עברו למאי 2006.


ישראל רחום: נדחה למאי 2006, אותו הדבר.


ישראל רחום: עבר התאריך, ואף אחד לא עומד בזה.

אסתרינה טרטמן: וזה מתועד?


ישראל רחום: שתדעי – חברי הכנסת אריאל ואלקין יודעים : בשום פגישה, שום סיור מנכ"ל ממשלתי לא נרשם פרוטוקול.


ישראל רחום: אין תיעוד.


ישראל רחום: לא כתוב בשום מקום.

אורי אריאל: יש יוצא דופן אחד כדי להראות שאפשר גם אחרת.


ישראל רחום: אין אף פרוטוקול.


ישראל רחום: היו פה 4 מנכ"לים עם ראש המועצה ולא יצא פרוטוקול.


ישראל רחום: תתפלאי לשמוע.


ישראל רחום: אני התקשרתי בתפר, בתקופת הבחירות, כשאבואב עבר למשרד החינוך.


ישראל רחום: ישבו פה 4 מנכ"לים, כולם מעונבים ויפים, עם שישה עוזרים.


ישראל רחום: לא נרשם פרוטוקול.

אורי אריאל: למה לנו יש?


ישראל רחום: לא נרשם שם פרוטוקול.


ישראל רחום: אני מתקשר למשרד של אבואב, ומה המזכירה שלו אומרת?


ישראל רחום: שעכשיו, בחילופי המנכ"לים הם מכניסים הכל לארכיון.


ישראל רחום: יש לי התחייבות, יש פרוטוקולים, יש התחייבות המדינה.


ישראל רחום: כתוב.


ישראל רחום: אותו חומר יותר ויותר עבר לסגן ראש הממשלה.


ישראל רחום: השר אלי ישי היה פה, והוא גם ביקש העתק.


ישראל רחום: העברנו לכולם.

דודי אברמוביץ: נוצר מצב ש - - תקועים מול המדינה, ואנחנו נטחנים באמצע.

דודי אברמוביץ: אם היתה לנו איזושהי תקווה שתוך שנתיים – שלוש נתחיל להגיע ל - -

נעמה זרביב: אני חושבת ששורת הסיכום – המטרה כשהגענו לכאן היתה להקים גוש של יישובים.

נעמה זרביב: אם אגוז, שקף ואנחנו לא נקום מהר, זה לא יהיה.

נעמה זרביב: אנשים לא יחזיקו מעמד.

נעמה זרביב: המטרה היא להיות גוש.

נעמה זרביב: אם אגוז לא יקום – הרי השופלים כבר היו צריכים להיות פה.

נעמה זרביב: אם זה לא יהיה תוך כמה חודשים, האנשים בעין צורים לא יוכלו לקום שוב אחרי שנתיים, ושוב לעזוב בית ועבודה.

נעמה זרביב: זה בלתי אפשרי.

נעמה זרביב: אנשים שם מבוגרים.

נעמה זרביב: אצלנו זו אוכלוסייה שיש לה כוח.

נעמה זרביב: דרך אגב, אחת הנקודות שקטיף בחרה להגיע לפה, אחרי שהיו עלינו לחצים להגיע לכל המקומות, כי ידענו שקטיף זה יישוב חזק.

נעמה זרביב: שהיה גם ברור שאם יראו אותנו פה, ירצו לבוא, ויש הרבה אנשים שרוצים לבוא.

נעמה זרביב: הקבע חייב לרוץ.

נעמה זרביב: חייב לרוץ.

נעמה זרביב: צריך לעשות את כל החוקים.

נעמה זרביב: היו חוקים נפלאים לזרוק אותנו מהבית.

נעמה זרביב: הכל נעשה מהר ונהדר.

נעמה זרביב: אותם חוקים צריכים לרוץ עכשיו, להפריד את הקשרים בינינו לבין אמציה.

נעמה זרביב: שיעלו אותנו על ההר, ישמו שופלים.

נעמה זרביב: אפשר לעשות את זה.

נעמה זרביב: צריך להזיז כמה חוקים.

ה: אחרי המילים שלך אין לי מה להגיד.

ה: אני רק זוכרת שנכנסתי לקטיף ממש ביום הפינוי, והיתה שם מוזיקה לכל אורך הדרך.

ה: אנשים שרו.

ה: זה היה המקום היחידי שהיה מלא בשירים.


ישראל רחום: יש לנו התחייבות של המדינה, של יהונתן בשיא, שב-30 במאי, 2009 הם לא פה, הם ביישוב קבע.


ישראל רחום: אני לא רואה את זה.

זאב אלקין: אני רוצה שנשמע גם מה עמדת המנהלת בנושא של ההסכם.

מוטי אלימלך: לא ניתן לדבר על זה בפורום הזה.

בני כהן: הבת שלי גרה שם.

בני כהן: הנכדים שלי.

בני כהן: דור שלישי של מגורשים.

בני כהן: סיור בגבעת מרשם

קובי אלירז: צוהריים טובים לכם.

קובי אלירז: אני מזכיר גרעין מרשם.

קובי אלירז: אני לא רוצה להלאות אתכם.

קובי אלירז: בסך הכל כבר שמעתם חלק גדול מהדברים.

קובי אלירז: אני לא נמצא הרבה זמן בתפקידי אבל כבר חוויתי פה יותר משני סיורים- של מנכ"ל משרד הפנים ועוד איזה פורום.

קובי אלירז: קודם כל, ההתרשמות שלנו, ועוד מעט נהיה בשקף ונתרשם גם מהגרעין שקיים במרשם, שחלקו מהיישוב תל קטיפא, וחלקו מעוד כמה יישובים.

קובי אלירז: אני יודע להגיד שיש התעניינות רבה של משפחות נוספות שרוצות להצטרף לעסק הזה, ולהגיע לכאן.

קובי אלירז: כרגע אנחנו נמצאים בחבל מרשם – אם אפשר לקרוא לזה כך.

קובי אלירז: היו פה כמה תכניות.

קובי אלירז: לצערי הרב, התכניות המעודפות עלינו, מה שנקרא תכנית 3 - -

קריאה: חלופה 3.

קובי אלירז: אנחנו נמצאים צפונית לחלופה 3.

קובי אלירז: היישובים האלה תוכננו, כפי שנאמר כבר, בתחילת שנות ה-90, ללא קשר בכלל למה שחווינו בגוש קטיף.

קובי אלירז: מדינת ישראל קיבלה הזדמנות נפלאה לידיה שהגיעו הרבה מאד משפחות חלוצות שמוכנות היום לקחת את חבל הארץ הזה ולהתיישב בו.

קובי אלירז: אני רוצה רק לציין את החשיבות.

קובי אלירז: כמובן שאתם רואים את הגדר שיושבת לאורכה של הארץ, ואין פה שום התיישבות יהודית היום, כולל זה שאין זה חבל ארץ מתוייר.

קובי אלירז: זה חבל ארץ שומם.

קובי אלירז: למעט בסיס צנחנים שנמצא כאן אין פה יהודי אחד שהגיע לכאן בשנים האחרונות.

קובי אלירז: זה הוא חבל ארץ נהדר.

קריאה: גם הבאנו את אנשי עצמונה לשומריה.

קובי אלירז: חלק מחבל הארץ הזה, שיושב על ידי שומריה, על ידי ה - - הזאת, על ידי אגוז – כל חבל הארץ הזה שאמור להיות פה על בסיס הגדר, גם נרוויח את זה שבדואים לא ייכנסו לפה.

קובי אלירז: הרי אין ואקום.

קובי אלירז: לא ייכנסו לפה לחבל הארץ.

קובי אלירז: משום מה יש פה יותר מדי התנגדויות, בעיקר של הירוקים שמזכירים פה את הביוספירה.

קובי אלירז: עם כל הכבוד, אני לא מבין איך בתוך הביוספירה לא נכנס גם המימד האנושי של התיישבות.

קובי אלירז: מקדשים פה באיזו שהיא רמה רק את הטבע.

קובי אלירז: כשבנו פה את הגדר, אגב, לא התחשבו באף ירוק.

קובי אלירז: פשוט בנו את הגדר, ולא התחשבו בשום דבר, אלא ההפך – התחשבו בהתיישבות הערבית והגדר הלכה לרעתנו.

קובי אלירז: היא לא יושבת על הקו הירוק, היא הולכת מערבה לקו הירוק, כי התחשבו בהתיישבות הערבית שיושבת פה מול העיניים שלנו.

קובי אלירז: ודאי שהיום, בחבל הארץ הזה שיושב פה על הגבעות, ולא בעמק – ודרך אגב, חלק מהוויכוח פה היום הוא עם הירוקים ועם ועדות התכנון.

קובי אלירז: הם רוצים לשים פה את מרשם, בעמק, ולא בגובה, בגלל הביוספירה.

ה: זו חלופה 3?

קובי אלירז: לא.

קובי אלירז: 3 זה הגבעות שאנחנו רואים מול.

קובי אלירז: שם פסלו לגמרי, ואז הגענו לחלופה הזו, זו גבעת האנטנה וגבעת מגד.

קובי אלירז: זו הגבעה הזו שעלינו על בסיסה מהשביל הלבן לגדר ההפרדה, ואלה שתי החלופות שאנחנו מדברים עליהן.

קובי אלירז: ודאי שבתוך העמק יש רצון לשים תעשייה, חקלאות וכדומה, אבל הרצון שלנו זה להישאר פה, בגובה, והיום הוויכוח עם ועדות התכנון ועם הירוקים, בעיקר, הוא על זה שהם רוצים שנהיה בעמק, ונקודת המוצא של הגרעין שמתהווה היום ושאליו רוצות להצטרף עוד משפחות זה לשבת כאן, וליהנות מהנוף והאוויר.

קובי אלירז: ודאי יותר טוב לגור כאן, בגובה, מאשר בעמק, למטה.

קריאה: הניירת שיש לו – אנשי מנהל התכנון תכננו את הגבעה הזו להתיישבות.

דני מורביה: לא את זו, את מרשם המקורי.

דני מורביה: אנחנו לא נמצאים כרגע על מרשם המקורי.

דני מורביה: מבחינה אידיאלית, לתושבים, אין ספק שהחלופה הראשונה, זה המקום הנכון לגור.

דני מורביה: באיזה שהוא מקום הגענו לפשרות במהלך השנה כל הזמן עם ועדות התכנון, על חלופה שתהיה בהסכמה.

דני מורביה: היום הגיעו לחלופה הזו, וגם פה – עוד מנסים את הצלע של הגבעה כאן גם להוריד מהתכנון.

דני מורביה: לפני יומיים התקשר מנכ"ל משרד הפנים ואמר לי שעל מרשם הם הולכים עם כל הכוח כדי לבצע ולאשר.

דני מורביה: זה היה לפני יומיים בטלפון.

דני מורביה: בין דיבורים לבין זה נקווה שיהיו מעשים.

קריאה: כשהוא אומר – שמאשרים, הם מדברים על החלופה כאן, למטה.

קריאה: הם לא מדברים על למעלה.

קריאה: יש ויכוח.

ה: הוא לא אמר לך שזה מאושר?

דני מורביה: זה עדיין לא מאושר.

דני מורביה: הוא אמר – אנחנו הולכים בכל הכוח לסגור את הסיפור.

דני מורביה: החלופה הזו היתה להתפשר במקסימום עם ועדות התכנון.

דני מורביה: יותר מזה – אין פשוט על מה להתפשר.

ה: מה יהיה עם האנטנה?

קריאה: זו מצלמה, זה לא סלולרי.

קובי אלירז: אני רוצה רק לציין – אנחנו היינו פה בסיור הקודם עם מנכ"ל משרד הפנים וועדת התכנון, והוויכוחים ביניהם לגבי הביורוקרטיה היו יותר גדולים מאשר ניתן לפתור כאן.

קובי אלירז: אני מדבר על אחרי שנאשר את זה.

קובי אלירז: תחשבו רק על לוח הזמנים.

קובי אלירז: נאמר כבר באמציה – אנשים פה גרים בקראווילות שעם כל הכבוד לכושרם ועמידותם, והאידיליה שיש עכשיו ביישובים שאנחנו נספחים אליהם, זה נחמד, אבל תחשבו שאם זה עוד לא עלה לתכנון, עוד לא הוגשו תוכניות להפקדה.

קובי אלירז: אם נדבר על מתי הטרקטור יעלה פה לשטח.

קובי אלירז: הלוואי שעוד שנה זה יקרה, אחרי שכל הביורוקרטיה הזו תיפתר.

קובי אלירז: אנחנו כרגע מדברים על נקודת הגובה הזו, של הגבעות כאן, ולא בעמק.

דורון בן שלומי: אני בטוח שלמנכ"ל יש כוונות טובות.

דורון בן שלומי: זה היה ניכר בדבריו, כשהוא היה פה, אבל לפי דעתי – יעשו לו בית ספר בוועדות, והם יגלגלו את זה.

דורון בן שלומי: אני אומר את זה כי זה מה שהם עשו בשנה האחרונה, אחרי ההבטחות של שמאי אסיף, של מנכ"לים וקודמיהם.

ה: פה שמאי אסיף מאשר?

דורון בן שלומי: אני הייתי אותו לפני שלושה חודשים.

מוטי אלימלך: שמאי אסיף את חלופה 2 – אני לוקח את הגבעות מצפון ואת החלק הצפוני של השלוחה שאנחונ עומדים עליה, זה אושר על ידו כהיתכנות לבניה.

דורון בן שלומי: אני הייתי אתו בישיבה, כשהעלינו את - - ובסוף הוא סימן עם הלייזר ואמר – כאן ו גבעת מגד, וכאן גבעת האנטנה.

דורון בן שלומי: גבעת מגד, העמק וגבעת האנטנה ביחד – כל זה יחד ייקרא מרשם, צאו לתכנון, אני רוצה את זה תוך שלושה שבועות בהפקדה.

דורון בן שלומי: עברו ארבעה חודשים מאז.

ה: זה מתועד באיזשהו מקום?

קריאה: יש פרוטוקול של הישיבה.

דורון בן שלומי: עכשיו הירוקים מתחילים לריב על הגבעה.

דורון בן שלומי: אני אומר לך למה אני פסימי – כי לפני שלושה חודשים הייתי שם.

דורון בן שלומי: שמעתי.

דורון בן שלומי: הוא נתן להם הוראה אני רוצה את זה תוך שלושה שבועות להפקדה.

דורון בן שלומי: זה היה בתחילת יוני.

דורון בן שלומי: אנחנו נמצאים באמצע ספטמבר והתוכנית לא בהפקדה.

דורון בן שלומי: עכשיו המנכ"ל אמר שהוא נכנס לזה.

דורון בן שלומי: אני גם מאמין ששמאי אסיף וגם המנכ"ל רוצים את זה, אני רק אומר:

דורון בן שלומי: בסוף יש שם כל מיני אנשים - -

קובי אלירז: את בית הספר הזה עשו למנכ"ל פה בביקור הקודם.

קובי אלירז: הם היו פה, חלק מאנשי הוועדות, והוויכוח התנהל פה.

קובי אלירז: כבר אז הבנו איך זה הולך להיטרפד.

קובי אלירז: זה שלכולם יש רצון טוב?

קובי אלירז: אני אומר עוד פעם: אנחנו מדברים על תוכניות להפקדה.

בני כהן: אז שיעשו את זה כמו שעשו בניצן.

בני כהן: מה העניין?

דורון בן שלומי: אני רק רוצה שתביני שהתוכנית הזו עברה כבר בוועדה מחוזית.

קריאה: כן, ברוב מוחץ.

דורון בן שלומי: ואז הגיע שמאי אסיף ואמר: אני מתנגד.

מוטי אלימלך: יש לנו את הפרוטוקול.

מוטי אלימלך: עכשיו צריך לבדוק למה לקח זמן ההפקדה, אבל יש את האישור העקרוני שלו שפה יקום יישוב.

מוטי אלימלך: גם הוא היה בדיון שאני הייתי בו.

קריאה: אתה יודע שעלי פורטי דיבר על למטה, בלבד.

קריאה: חלופה 2א' מאושרת.

בני כהן: אשתי ובתי ונכדיי נוסעים כל יום על הכביש הזה, משקף לשומריה.

בני כהן: הכביש לא סלול, וקשה לנסוע בו.

בני כהן: הוא כבר היה אמור להיות מוכן במרץ, הכביש הזה, ולאף אחד זה לא מזיז.

בני כהן: עוד מעט יגיעו הגשמים - -

דני מורביה: משרד הביטחון צריך לתת אישור שיוכלו לשקם את הכביש.

דני מורביה: העלות של זה היא 12 מיליון שקל ויש כבר תקציב.

דני מורביה: צריך את אישור שר הביטחון לביצוע.

ירון משולם: אני נמצא בשקף כבר 17 שנה.

ירון משולם: כשבאתי לשקף, בין היישובים הפלסטינאים היו מרחקים גדולים.

ירון משולם: לא קיימים אצלם חוקי מדינה או חוקים אחרים.

ירון משולם: מאז שבאה לכאן הרשות הפלסטינית ב- 92 יש כאן בניה מסיבית.

ירון משולם: האזור הזה מנה כ- 30 אלף תושבים והמספר הוכפל בשנים האלה.

ירון משולם: מולם יש רק את שקף.

ירון משולם: אנחנו מקווים שנהיה כבר הוותיקים מול היישובים החדשות של 40 ומשהו משפחות חקלאיות.

ירון משולם: בכל הרצועה הזו, 22 ק"מ – אין אף יישוב יהודי אחד.

ירון משולם: לאזור הזה קראו פעם "טקסס".

ירון משולם: עד 81 אמציה נשאה בנטל הביטחוני של האזור הזה.

ירון משולם: חלקו הגדול של האזור הזה היה בשליטה של הערבים.

ירון משולם: אפשר לראות על המפה.

ירון משולם: כשרואים את ציר הפטרולים שנסענו עליו, המקום היחיד שיש לו כביש מקביל מזרחי ולא מערבי – ציר הפטרולים שצה"ל נסע עליו, עובר מערבה, כקילומטר וחצי.

ירון משולם: המקום היחיד שציר הפטרולים והקו הירוק חד הוא – זה איפה שיש חקלאים של שקף.

ירון משולם: כלומר, איפה שיש התיישבות, קווי הגבול של מדינת ישראל נקבעו.

ירון משולם: כך זה לאורך כל ההיסטוריה.

ירון משולם: התיישבות היא עדיין לא מילה גסה, כך אנחנו חושבים.

ה: מה מקור השם מרשם?

דני מורביה: השמות שהיו- מרשם, חרוב,אגוז, מגד –הם שמות שנקבעו בגלל הכפרים הערביים מול.

דני מורביה: ועדת השמות העליונה הגיעה אלינו בשנה שעברה וקבעה שמות חדשים למקומות האלה: מזמרות, עתים, ועוד.

דני מורביה: ישיבה בשקף

דני מורביה: אנחנו, בסיור הזה, ראינו חבל ארץ מאד יפה שחובתנו ליישב אותו ולבנות חבל ארץ חדש.

דני מורביה: בנוסף, שמעתי אותך מתראיינת לטלוויזיה ולרדיו ושמעתי שסיכמת שם הכל, הבנת את כל הבעיה ואת כל הפואנטה.

דני מורביה: הביעה היא ההתנהלות, ההחלטה מה רוצים.

דני מורביה: להגדיר, לשים מפקד, מישהו שירכז את כולם יחד: את מנהלת סל"ע, את משרד השיכון, את החטיבה להתיישבות – שכולם יהיו תחת קורת גג אחת, יחד עם הרשות, שבכלל מתעלמים.

דני מורביה: שלחתי אתמול מכתב אליך – ב- 4.10 יושב מנכ"ל ראש הממשלה על כל נושא ההתיישבות בלכיש, ואני מייצג לפחות את המגורשים, את הקיימים, את כולם.

דני מורביה: אנחנו כמועצה ישבנו מול כל היישובים פה, כמו אמציה, שיש לו בעיות עם מנהלת סל"ע, ואנחנו מרכזים את כל הבעיות של התושבים, ואמורים להביא את זה לפני המערכת, שיתחשבו, כי בסופו של דבר מי שצריך לגור פה זה המתיישבים, לא פקידי הממשלה ולא אף אחד אחר.

דני מורביה: בעצם, התושבים צריכים מחר לגור פה.

דני מורביה: אי אפשר לעבוד בנתק כזה גדול.

דני מורביה: בגלל זה העניין נמשך שנה ללא מעש.

דני מורביה: ברגע שיהיה מי שירכז את הכל ויקרא לכל הגופים הרלבנטיים בנושא, אז, אני מאמין, תהיה אמירה נכונה, להתיישבות בחבל הארץ הזה.

דני מורביה: ואני כן חושב שצריך להתעקש על אגוז, מבחינה תקציבית.

דני מורביה: נכון אמר חבר הכנסת אריאל שנושא מנהלת סל"ע – לא צריכים להגיד – אם חסר כסף הם צריכים לבוא לממשלה ולבקש עוד כסף, וזה תפקיד האוצר להחליט אם כן או לא.

דני מורביה: מבחינה כספית – אתם צריכים להביא את כל החלופות ואת כל הפתרונות שיש לאותם תושבים.

אורי אריאל: לא הייתי מפקיד את ההחלטה בידי שר האוצר, כי אז לא יהיה כלום.

זאב אלקין: אם תפקיד האוצר יהיה להגיד "כן" או "לא" אז אני מראש יודע מה תהיה התשובה.

אורי אריאל: ראש הממשלה הוא יושב ראש ועדת השרים לענייני התנתקות.

אורי אריאל: הוא צריך לכנס את השרים, ולקבל החלטה.

אורי אריאל: זה המצב וכך צריך להיות.

דני מורביה: לאורך כל תהליך ההתנתקות, ראינו שראש הממשלה, המנכ"ל- כשהם לוקחים את זה על עצמם, הם מבצעים את זה בנחישות, באהבה וכן הלאה.

דני מורביה: באותה מידה צריך את השלב השני.

דני מורביה: הפסדנו שנה.

דני מורביה: מהיום – צריך להתנהל באותה שיטה .

דני מורביה: כמו שביצעו בניצן, יש החלטות 39א לתכנון – שמבצעים הכל במהירות וההליך הרבה יותר מהר.

דני מורביה: אותו הדבר צריך להתבצע גם פה – להחליט מה היעד ומה המטרה, ואז לבנות הכל מסביב.

דני מורביה: אין דרך אחרת כרגע – כל אחד מושך מאיזה כיוון ואין שום יעד ברור לאן ממשיכים.

דני מורביה: פשוט צריך להחליט מה רוצים, ולבצע.

דני מורביה: זה התפקיד של ראש הממשלה, לדעתי.

דני מורביה: ראש ממשלה חייב להיכנס ולתת את האמירה, כי בינתיים כולם אמרו, כולם הסתובבו, ולא נעשה דבר.

דני מורביה: הדברים צריכים להיעשות, ובתיאום אתנו, עם המועצה והאנשים.


ישראל רחום: ועם ההתיישבות הקיימת, שהחזיקה במשך 50 שנה את הקרקע.

דני מורביה: כל דבר מתנהל פה בשיטת הסאלמי.

דני מורביה: במקום להגיע להסדר עם הוותיקים – אם הם יושבים על הקרקעות, ואם זה סיכומים שנעשו אתם.

דני מורביה: צריך להחליט שיושבים על כל מכלול העניין, כי כרגע גם חרוב תקוע, גם מרשם – וכולם זה אותן קרקעות שברובם מחזיק היישוב אמציה.

דני מורביה: יש גם בעיה עם כביש 358 שזה גם חלק מהקרקעות, וזה דבר שכן הרגשתי כמה המפונים סובלים.

דני מורביה: מושב שקף הוא מושב משנת 81, פה, בשטח.

דני מורביה: הכביש אמור לעבור בחלק מהשטחים שלהם, בכרמים שלהם.

דני מורביה: והם רותחים וכועסים – איך לוקחים להם את ה-40 או ה-60 דונם.

דני מורביה: והם צודקים.

דני מורביה: אמרתי להם – אתם מרגישים את הכעס על 40-60 דונם של כרמים.

דני מורביה: לקחו אנשים והוציאו אותם מהבתים, הרסו להם את הבתים ובעצם אין להם פתרון.

דני מורביה: אז אם על 60 דונם של כרם כואב, ובצדק, ויש פתרון גם לנושא הזה - אף אחד לא מדבר עם הצבא.

ה: זה הכביש שדיברנו עליו קודם?

דני מורביה: לא.

דני מורביה: יש את כביש הפטרולים.

דני מורביה: זה כביש שעובר על שטח אש לכיוון שומריה.

דני מורביה: הוא כרגע נותן פתרון למתיישבים להגיע לבית הספר בשומריה, תוך 12 או 15 דקות.

קריאה: עד החורף.

דני מורביה: כביש 358 זה כביש של 120 מיליון שקל - - -

ה: שעל זה אמרו שיש כסף?

דני מורביה: יש 12 מיליון שקל.

דני מורביה: נדרש אישור שר הביטחון .

דני מורביה: ברגע שהוא ייתן את האישור - -

מוטי אילימלך: רק - - -8 מיליון שקלים.

דני מורביה: למה?

דני מורביה: יש 12 מיליון.

דני מורביה: דיברו על עוד 4 מיליון מקק"ל, נדמה לי - - אבל הסכום הוא 12 מיליון.

קריאה: - - -

דני מורביה: או.

דני מורביה: קיי.

דני מורביה: אז 8 מיליון- מנהלת ועוד 4 מיליון.

דני מורביה: הסכום הוא 12 מיליון, זה מה שאני זוכר.

דני מורביה: זה כביש הפטרולים.

דני מורביה: הוא פותר מיידית את הבעיות של היום.

דני מורביה: 358 זה כביש של 120 מיליון שקל שבעצם מחבר את באר שבע לכיוון בית ג'וברין, בית שמש, ירושלים.

דני מורביה: זה, מבחינה אסטרטגית פותר את כל בעיית החיבור לכביש 6 ולכל המקומות.

דני מורביה: זה פשוט עניין של אמירה, ואז נתתי את הדוגמה של שקף כמה זה קשה, מה עוד שכל החברה' פה בלי בתים, הם בקראווילות, וצריך פתרון.

דני מורביה: נושא אמציה – כבר אמרו את זה.

דני מורביה: יש לך את כל הניירת.

דני מורביה: לא יכול להיות שמסכמים – יכול להיות שזה אולי לא נעשה בדרך הכי נכונה, יש טעויות, יועצים משפטיים לא היו קשורים בכל ההליך הזה, אבל היתה הבטחה שכך פותרים את הבעיה.

דני מורביה: וחייבים לפתור את זה, כך או כך.

דני מורביה: לא בגלל מיליון או 2 מיליון שקל תהיה בעיה.


ישראל רחום: זה לא נכון שלא היו היועצים המשפטיים.


ישראל רחום: הם קיבלו את החומר וקיבלו 17 ‏לתגובה, ולא הגיבו.


ישראל רחום: מבחינת פסק דין זה חלוט, רק בג"ץ יכול לפתוח את זה.

דני מורביה: אני חושב שוועדות התכנון- הכל טוב ויפה, אבל לא יכול להיות שבשנת 98 היה אפשר ליישב, להקים יישובים גם עם ביוספירה, והיום – בסך הכל התחלפו הפקידים, וכבר אי אפשר.

דני מורביה: פקידים יתחלפו עוד הרבה פעמים אבל פה חיים אנשים, בסך הכל.

דני מורביה: זו המשימה של כולנו.

דני מורביה: בנוסף, בנושא ביוספרה – בצפון הארץ, בתחום הביוספירה הקימו אזורי תעשיה, לא רק יישובים.

דני מורביה: אז תלוי איך מסתכלים על העניין.

ה: אני חייבת לומר שרק היום למדתי את המילה "ביוספירה".

ה: אני עוד לא יודעת מה זה.

זבולון כלפא: כל הסיפור הזה של הביוספריה, מבחינה סטטוטורית באזור פה, אין למילה הזו שום תוקף.

אורי אריאל: יש דברים כאלה, שהמדינה אומרת – יש לי המלצות של ועדה, של גורם, ולמרות שזה לא סטטוטורי, מתנהגים כאילו כבר התקבל.

אורי אריאל: למשל – נושא ועדת קובי הבר לגבי קיבוצים ונחלות.

אורי אריאל: היה לנו סיכום שלם עם אלי סיני – לא רלבנטי כרגע.

אורי אריאל: אותו הדבר פה.

אורי אריאל: אין מצב סטטוטורי.

אורי אריאל: זה לא שזה קיבל חותמת בוועדה ארצית או באיזה שהוא מקום, וזה מחייב סטטוטורית.

אורי אריאל: המדינה בהתנדבות מחייבת את עצמה.

אורי אריאל: הרי אין לה בעיה.

קריאה: לא המדינה, ועדות התכנון.

קריאה: שמאי אסיף.

אורי אריאל: לצורך העניין – האיש האחראי הוא המדינה.

אורי אריאל: הוא אמר שהוא מקבל את זה כהנחיה מחייבת, לא משהו שהוא יכול להתחשב בו, אלא משהו שהוא מחייב כבר.

אורי אריאל: ואז, הוא מכניס את כולם לתוך הפלונטר הזה וכולם צריכים להתעסק בזה.

ה: אני עדיין לא מבינה –הכוח שלו זה בגלל תפקידו, בגלל ידענותו?

אורי אריאל: הוא יושב על הברז והוא הגורם המקצועי.

אורי אריאל: כולם מבינים, הנחת היסוד היא – האם העניין בג"יץ או לא.

אורי אריאל: אף אחד לא רוצה להפסיד בבג"ץ, זה בסדר.

ה: כלומר- זה כל כסת"ח.

אורי אריאל: אם שמאי אסיף, שהוא הגורם התכנוני המקצועי יעמוד ויצהיר הצהרה, והוא כבר הצהיר בעבר, ויחזור עליה עוד פעם ויגיד: זה המצב, מקצועית, הסבירות היא שבג"ץ יפסיד שם.

אורי אריאל: המדינה תפסיד, גם אם ראש הממשלה - - נניח שנצא בהצהרה שרוצים לקדם את הדברים.

אורי אריאל: הירוקים יפנו לבג"ץ, יקחו את חוות הדעת של שמאי אסיף, יזמינו אותו כעד, ידרשו ממנו עדות.

אורי אריאל: אם הוא יעמוד על דעתו, ו ממנו עדות.

אורי אריאל: אם הוא יעמוד על דעתו, הסבירות לעבור את בג"ץ היא לא גדולה.

אורי אריאל: זה הכוח שלו, הבג"ץ.

קריאה: הוא הכין את תמ"א 35 ואז הפך להיות ראש מנהל התכנון.

ה: זה הכל בראיית הבג"ץ והכסת"ח וכן הלאה.

אורי אריאל: חבר הכנסת מכין הצעת חוק שבאה לפתור את זה.

אורי אריאל: הוא מכין הצעה שאומרת שבגלל שמדובר במגורשים - -

ה: ואפשר לזרז את הצעת החוק הזו, או שנצטרך לחכות שנתיים עד שהיא תעבור?

אורי אריאל: לאנשי אופוזיציה החיים קלים – הם מרימים יד בעד או נגד.

אורי אריאל: זה תלוי בך, זה הכל.

ה: ולכן אני רוצה שתעזור לי בעניין הזה.

ה: אם זה הפתרון – מוכרחים להתכנס לרעיון הזה.

אורי אריאל: אני מציע לבדוק אפשרות – אם מסתייעים באביגדור יצחקי אז צריכים להכניס את זה לתיקונים של ה - - שבעיקרה היא כספית, ופה יש נושא תכנוני.

אורי אריאל: אם לא – נצטרך לעשות ישיבה יחד אתכם, ולראות.

אורי אריאל: אם יתגבש פה רוב שאומר – אנחנו הולכים להעביר את זה בחקיקה, אז - -

ה: אני רוצה את עזרתך בנושא.

זאב אלקין: אם להיות מעשיים – אז זה סיפור של כמה חודשים, אם מדובר בחקיקה פרטית.

אורי אריאל: תמיד זה כך.

אורי אריאל: אתה רוצה להגיש הצעת חוק פרטית ומקווה שהמדינה תגיד – אל תגיש, כי המדינה מגישה, רק תתאם אתנו.

אורי אריאל: אם זה יהיה המצב, ונניח שיש לנו רוב פה, לצורך העניין - - וז צריך רענן דינור ושר המשפטים לשקול האם הם רוצים לפתור את הסוגיה.

אורי אריאל: אז אם הוא בא ומזמן לישיבה את שמאי אסיף, ופותרים את הבעיה.

אורי אריאל: אם לא – אני לא רואה מה נשאר לנו לעשות.

אורי אריאל: הוא משגע את כולם כבר שנה .

אורי אריאל: מה לא ברור?

אורי אריאל: זה שהם מגורשים זה לא ברור?

אורי אריאל: הסבל שהם עוברים זה לא ברור?

אורי אריאל: ראש המועצה מתנגד?

אורי אריאל: מה הבעיה פה?

קריאה: השאלה האם לא צריך לזמן אותו לישיבה בוועדה לביקורת המדינה בכנסת,

אורי אריאל: את הכל צריך לעשות במקביל.

אורי אריאל: את הכל צריך לעשות – ומה שיקדים את מה הוא שייקבע.

אורי אריאל: המשימה היא להביא את אגוז לקו סיום ובזמן קצר.

אורי אריאל: צביה שמעון נכנסה לתפקיד עכשיו והיא לומדת את הדברים.

אורי אריאל: כבר לומדים את זה יותר מדי זמן.

אורי אריאל: מספיק.

בני כהן: לולא האנשים האלה היו מגורשים מבתיהם ויושבים בקראווילות היו דואגים מאד מהר למגורים קבועים.

בני כהן: מפני שהם לא נוגעים בדבר, אז מה אכפת להם?

בני כהן: בסך הכל סתם עצלות של אנשים.

ה: פה, במקרה הזה, אני מבינה שזו לא עצלות אלא נושא עקרוני, ויכוח עקרוני.

דוד בנג'ו: נתתי לך חומר שאותה ועדה, אותו אחד שכתב את תמ"א 35 – ממליץ וכתב תוכנית למועצה להקים יישוב בשם אגוז.

דוד בנג'ו: אותה ועדה, משנת 97.

דוד בנג'ו: מה השתנה מאז ועד היום?

דוד בנג'ו: ההפך.

דוד בנג'ו: יש יותר צורך.

ה: הנקודה הובנה.

דורון בן שלומי: אנחנו - - עברנו - - כל אחד החזיק - - אולי נתחיל מאלה שלא היו כל היום – שומריה.

דודי רייש: אנחנו נמצאים בשומריה מחודש אפריל.

דודי רייש: חלק מהמשפחות בקאראווילות, וחלק נמצאות בשיפוצי בתים.

דודי רייש: חלק נמצאים בקראוון של 60 מטר מרובע של החטיבה להתיישבות כי לא גמרו את השיפוצים.

אורי אריאל: כמה ילדים?

דודי רייש: 8-9.

דודי רייש: כ-60 נפש יצאו.

דודי רייש: במרשם האוכלוסין יש היום יותר מ- 400.

דודי רייש: יש משפחות שנקלטו בקיץ.

דודי רייש: חלק מהבתים שיפצנו בעצמנו.

דודי רייש: מוטי צעק – לא לתת להם, לא לתת להם, אבל בסוף לא היתה ברירה.

דודי רייש: גם פתחנו את שנת הלימודים מכספים אחרים.

דודי רייש: דרך אגב – אנחנו לא מתלוננים.

מוטי אלימלך: למה אמרתי לא? – כי אני חושב שהמדינה צריכה לעשות את זה, ולא אתה, בכסף הפרטי שלך.

דודי רייש: אם אני אחכה שהמדינה תעשה את זה, בית הספר לא ייפתח ב- 1לספטמבר.

ה: זה בית ספר שבאים אליו ילדים בגילאי אל"ף עד -?

דודי רייש: עד חי"ת.

דודי רייש: זה בית ספר שפעל בעצמונה.

דודי רייש: הוא מנה 580 ילד והיום יש למעלה מ-00, רק מהאזור הזה.

דודי רייש: אנחנו כעת - -

ה: גם גני ילדים?

דודי רייש: יש 3 גני ילדים, 57 ילדים.

דודי רייש: יש 3 כיתות מעון.

אורי אריאל: איך אומרים בשומריה?

אורי אריאל: -או בעגלה או בזמן קריב.

אורי אריאל: העניין הוא שהם מקפידים שזה יהיה גם זה וגם זה.

דודי רייש: אז זה המצב.

דודי רייש: לנושא החקלאי לא היה שום פתרון.

דודי רייש: היה פתרון שכמעט נגמר, שאנחנו רוכשים ממדינת ישראל את אגודת קיבוץ שומריה.

דודי רייש: המדינה עשתה איזושהי הערכה.

דודי רייש: אנחנו לקחנו על עמנו מיליוני שקלים בהלוואה כדי לרכוש את אגודת שומריה.

דודי רייש: בעצם, אנחנו מייצרים את הפתרונות של עצמנו.

דודי רייש: הדבר הזה עדיין לא מסודר.

דודי רייש: מחר יש עוד דיון אצל הרשם.

דודי רייש: אני רוצה להעביר מסר, לא למנהלת סל"ע אלא למחוקק: המחוקק יצר מצב בו אין עדיפות ברורה לפריפריה.

דודי רייש: סתם אתן דוגמה, בלי לפגוע פה באף אחד: אם מוטי שומרון מחליט לא להיות "פרייר" ולריב על גבעת אגוז, אלא לגור ביד בנימין, המחוקק נתן לו פרמיה לגור שם ולא לבוא לפריפריה.

דודי רייש: הוא יושב כמו טמבל ומשכנע את המדינה שהוא רוצה לגור על הגבעה.

דודי רייש: יש כאלה.

דודי רייש: אני לא מבין אותו, אבל יש כאלה.

דודי רייש: כרגע, בחוק, מצב החקיקה הוא כזה שהוא הולך להפסיד כסף רק מהרצון שלו.

דודי רייש: למה?

דודי רייש: - כי ביד בינימין לוקחים לך ממך 220 אלף שקל ונותנים לך מגרש בשווי של 100 אלף דולר.

דודי רייש: פה לוקחים ממך 220 אלף שקל ונותנים לך מגרש בשווי של 100 אלף שקל.

דודי רייש: למה?

דודי רייש: – כי כך אומר החוק.

דודי רייש: הסיכום הוא שאם יש תמריץ שלילי לבוא לפריפריה.

דודי רייש: הדבר הזה הוא רע, חוץ מזה שאנשים מגוש קטיף הם משוגעים.

דודי רייש: הדבר הזה הוא רע, הוא מייצר עיוותים, הוא מייצר עתיד לא טוב למדינה, הוא מייצר מפה לא נכונה למדינה, כי אם לא יהיו פה יהודים אז יש פה בידואים בלי סוף וגם אחרים.

דודי רייש: זה שהצבא נמצא פה לבד זה לא לכבוד לנו.

דודי רייש: צריכים להיות פה אזרחים, תושבים.

דודי רייש: זה החזון של חבל הארץ הזה.

דודי רייש: הדבר הזה הוא בידי המחוקק.

דודי רייש: הפקיד רק מבצע.

דודי רייש: תגידו מה כתוב בחוק, והוא יעשה.

דודי רייש: האבסורד זועק לשמיים.

דודי רייש: אם אנחנו, אמציה, תקועים עם הדבר הזה ועושים להם חשבון כמה כסף זה עולה ולא עושים חשבון איך בפוך על הפוך, ביד בנימין המדינה נותנת הרבה יותר כסף, ולא מרוויחה מזה שום דבר – זה אבסורד.

דודי רייש: כי כך המחוקק קבע, כי כך פקידים מפרשים את החוק, כי ככה נוח לפרש את החוק.

דודי רייש: כך כולם מבינים.

דודי רייש: זה המסר שאתם צריכים לקחת אתכם מיום כזה של סיור.

דודי רייש: ראיתם מה קורה פה, זה מצב בלתי אפשרי.

דודי רייש: כל היישובים שהיו פה היו בפגישה הראשונה – פגשו אותם שלושה ימים אחרי הגירוש ושאלו אותם: מה אתם רוצים?

דודי רייש: הם אמרו: אנחנו רוצים חבל ארץ, הכי מהר שאפשר, למטרה לאומית שאתם תחליטו עליה.

דודי רייש: אז הם החליטו שזו מטרה לאומית, ומדובר ביישובים שאושרו כבר ב- 97-98, יש פה סמלי יישוב, אפשר לזוז מהר.

דודי רייש: וזו התוצאה- שבסוף, כשצריכים לזוז מהר זה לא זז בכלל.

דודי רייש: זה זז הרבה הרבה יותר לאט מכוח הסבל של האנשים.

דודי רייש: אם זבולון עדיין בקראוון ואני בקראווילה, זה עצוב.

דודי רייש: .

דודי רייש: מה זה השם הזה?

דודי רייש: שבכל העולם הוא קראוון ובשבילנו זו הווילה.

דודי רייש: אז זה המצב, והוא לא תקין, ואני לא יודע איך אתם מייצרים את השינוי.

אורי אריאל: כששואלים את השר אלי ישי מה קורה הוא אומר: ברוך השם, ללא "שינוי".

ה: הרכישה של האגודה בשומריה פותרת את בעיית החקלאות והתעסוקה?

דודי רייש: המדינה עשתה עסקה כושלת וקנתה את שומריה.

דודי רייש: אנחנו חושבים שזו עסקה מצוינת.

דודי רייש: אנחנו רואים את עסקת אמציה כעסקה מצוינת.

דודי רייש: זה חוסך למדינה בטווח הארוך המון כסף, זמן וסבל.

דודי רייש: אלא מה?

דודי רייש: – בהפוך על הפוך, כיוון שפעם אחת יש תקציב של אתרים זמניים, אז מעמיסים את כל התקציב על האתר הזמני ולא עושים את החשבון כמה שעולה בעצם להקים יישוב חדש או שכונה חדשה על גבעה חדשה, שזה חצי יישוב חדש, וכל התשתיות החדשות.

דודי רייש: אז אומרים – כיישוב זמני באתר זמני, אמציה ושומריה זה המון כסף.

דודי רייש: אבל פה זה כבר קבע.

דודי רייש: אתה לא מגלגל את זה שלוש פעמים, אתה לא צריך – כמו שהמדינה הבטיחה לבג"ץ, לקחת את כל ניצן ולמרוח אותה על הרצפה ב-2009 מחדש.

ה: אבל אני רוצה לחזור לשאלה שלי, כי מעבר ליישוב – יש גם את נושא התעסוקה.

ה: אחד הנושאים הלא פתורים זה כל נושא החקלאות.

ה: השאלה, האם בפתרון הזה, של רכישת האגודה, הקטע הזה נפתר גם הוא?

דודי רייש: הפתרון הזה של רכישת האגודה מתחיל לייצר את גלגל התנופה לתעסוקה.

דודי רייש: הוא לא מייצר תעסוקה מחר בבוקר.

דודי רייש: הוא מאד מכביד בשנים הקרובות אבל הוא מייצר גלגל תנופה לתעסוקה.

דודי רייש: היו”ר : אני רוצה שתבינו שאנחנו לא הולכים לאיבוד.

דודי רייש: אנחנו נמצאים באיזושהי כתובת, יש לנו טלפון, אי מייל וכו', ועכשיו, כשאנחנו גם מכירים פנים אל פנים ואתם יודעים מי אנחנו, פשוט תנצלו את זה, אנחנו לרשותכם.

מוטי שומרון: צריך להתמקד בכתובת.

מוטי שומרון: אם אנחנו באמת רוצים שהעגלה תתחיל לזוז, והיה מתן פתרון – הכתובת, צריך לסמן אותה, היא ראש הממשלה.

מוטי שומרון: אנחנו יודעים שצביה שמעון משתדלת.

מוטי שומרון: אין לה שיניים, אני אומר את זה בכנות.

מוטי שומרון: אם היא חוזרת מפה לישיבה עם היועץ המשפטי - לא התקדמנו בשום דבר.

מוטי שומרון: הכתובת היא ללא ספק – ראש הממשלה.

מוטי שומרון: הוא בעל הסמכות.

מוטי שומרון: הוא צריך לכנס את האנשים להבין מה הם הצרכים, מה היא ההגדרה, לאן מדינת ישראל הולכת, להוריד את ההנחיות ומייד.

מוטי שומרון: אם לא תהיה אמירה ויישום של האמירה בטווח זמנים קצר ביותר מצד ראש הממשלה ורענן דינור, אז לא עשינו כלום היום.

מוטי שומרון: היינו כבר בהמון פגישות והמון סיורים ואנחנו עלולים להיות בעוד הרבה סיורים ופגישות, אבל אם העגלה הזו לא תתחיל לזוז מייד מצד ראש הממשלה, לא יהיה לנו פתרון.

גיא שקורי: אני מהיישוב חרוב, שמונה היום 32 משפחות שגרות פה, במגורים זמניים.

גיא שקורי: עלינו לקרקע בספטמבר, 2004.

גיא שקורי: היישוב שלנו מעורב, יישוב של דתיים וחילוניים.

גיא שקורי: כרגע אין לנו מבנים ריקים לקלוט משפחות נוספות, ומבחינה סטטוטורית היישוב שלנו גם תקוע.

גיא שקורי: על היישוב שלנו הוחלט ב- 98 באותה החלטת ממשלה.

גיא שקורי: מאז הרבה לא קרה.

גיא שקורי: כל פעם אנחנו עם הסיפור של התוכנית שהיא לפני הפקדה, כל פעם יש גורם אחר שמעכב את ההפקדה, והיום המצב המדויק הוא שחסר מתקן טיהור שפכים שצריך לתת פתרון לכל היישובים שיקומו פה.

גיא שקורי: זה מה שמעכב את ההפקדה של התכנית.

גיא שקורי: בגדול אני יכול להגיד שהיישוב שלנו הוא מקור משיכה ענק למתיישבים פוטנציאלים באזור.

גיא שקורי: אנחנו מקבלים עשרות פניות מדי חודש של אנשים שרוצים לבוא לפה.

גיא שקורי: כרגע, בגלל שאין לנו אפשרות להציע להם מגורים או התקדמות עם יישוב הקבע, אנחנו לא קולטים משפחות חדשות.

ה: מה אתם עושים?

ה: איפה אתם עובדים?

גיא שקורי: כולם עובדים בחוץ.

ה: איפה, בקרית גת?

גיא שקורי: הכי קרוב זה בקרית גת.

גיא שקורי: הכי צפונית – זה בהרצליה.

גיא שקורי: דרומית – באר שבע, ובכל המקצועות: מקצועות חופשיים, יש גם חלק שהם עצמאיים, מורי דרך, עובדי הוראה.

גיא שקורי: כל המקצועות.

ה: וחינוך, איפה?

גיא שקורי: גיל פעוטון-גן – בשיתוף עם מושב שקף.

גיא שקורי: יש פה מבנה שהוכשר עבורנו.

גיא שקורי: בגיל בית ספר יסודי – בקרית גת הדתיים, והחילוניים – בבית הספר של המועצה האזורית לכיש.

גיא שקורי: בעיקרון – הרוב כאן הוא בחתך הגילאים של 30 פלוס, אז אין ילדים בתיכון.

קובי אלירז: אני מזכיר של מרשם העתידית.

קובי אלירז: אנחנו סדר גודל של 25-26 משפחות, בלי שום קראוון או קראווילה ראויים לאכלוס, כאשר גם כאן קיים אותו סצנריו – של משפחות נוספות שרוצות להגיע.

קובי אלירז: לעומת התחזית שנתן מוטי שומרון לגבי ראש הממשלה, אני לא בטוח שראש הממשלה הוא איש שיכול להוביל את זה.

קובי אלירז: יש פה איזה דרג ביניים של פקידות שכפי שאני מתרשם, מהמעט זמן שאני נמצא פה - תוקע את העניין תחת השם "ביוספירה,, שגם אני רק לאחרונה למדתי אותו.

קובי אלירז: עשו מהמילה הזו אורים ותומים, הלכה למשה מסיני כדי לטרפד פה את כל העסק.

קובי אלירז: צריך ללמוד איך גם אוכלוסיה של אנשים משתלבת פה בתוך הביוספירה, ולא מתנגדת לביוספירה.

קובי אלירז: מה גם שוודאי שכאשר רצו לעשות פה גדר, ותיקנו אותה נגד מדינת ישראל, כלומר- מערבה.

קובי אלירז: אז אף אחד לא דיבר על ביוספירה.

קובי אלירז: כשרוצים יהודים להתיישב בחבל הארץ השומם הזה, שכפי שידוע, אין שום ואקום בהתיישבות.

קובי אלירז: למעט זה שכל היישובים פה התאיידו והתפרקו – גם הבידואים ייכנסו לפה, זו תהיה החלופה.

קובי אלירז: ברגע שהדבר הזה לא מקבל שום הילוך חוץ מהאפיק של ראש הממשלה, הפקידות פה היא עקב האכילס.

קובי אלירז: היא, תחת השם "ביוספירה" מטרפדת את כל העסק.

קובי אלירז: האזור פה ודאי שהוא נכון לקלוט משפחות מכל המגוונים, זו יכולה להיות מעצמת תיירות, מעצמת ענבים, מעצמת יין.

קובי אלירז: יש פה הרבה חלומות לאנשים.

קובי אלירז: הקימו פה חממה מקסימה שאליה לא הגענו בסיור, של כמעט 20 דונם של עגבניות שרי לייצוא.

קובי אלירז: אנשים פה עם הרבה חלומות, והם שמים גם את כספם האישי, לבד מכספי פיצויים בעניין.

קובי אלירז: הם משוגעים, כן.

קובי אלירז: הם יכלו ללכת, כפי שנאמר פה, לכל מיני מקומות אחרים ולקבל הרבה יותר כסף.

קובי אלירז: הם חלוצים, ויש להם את השריטה הזו.

קובי אלירז: במקום לקדם את זה –מטרפדים את זה

ירון משולם: אני מדבר בכובע של הנהלת היישוב שקף, המושב הקולט.

ירון משולם: אנחנו פה מארחים שתי קהילות מקסימות.

ירון משולם: קלטנו אצלנו שתי קהילות נהדרות – חרוב ומרשם.

ירון משולם: האזור הזה חיכה למעלה מ-50 שנה, מאז שאמציה הוקמה, להתיישבות הזו.

ירון משולם: צריך לקלוט אותם, ומה שיותר מהר.

ירון משולם: אני רוצה להדגיש שאי אפשר לעשות פה מיש מש בנושא של הקהילות האלה.

ירון משולם: אחד הלקחים העיקריים של פינוי סיני הוא שאם לא רוצים ליצור את המשברים שהיו מפינוי סיני ועד היום,זה שקהילה צריכה להמשיך באופן אורגני, בעוצמה שלה, במבנה שלה.

ירון משולם: כשרוצים לערבב את מרשם עם תל קטיפא, עם אגוז ועם חרוב, זה אומר לעשות פה נזק.

ירון משולם: עוד כמה שנים יעשו על זה תחקיר בוודאי.

ירון משולם: אחד האמירות, למשל – ואנחנו, כשקף, מתנגדים לזה לחלוטין , זה לקחת את חרוב, שיושבת כבר שנתיים ומתארחת אצלנו – יש אמירות כאלה ואנחנו כמושב וגם המועצה לא מסכימים להלבשה עליהם, לפתור עוול בעוול נוסף, להלביש עליהם קהילה שתבלע אותם, ואז הרסנו קהילה, שמבחינתנו - האזור הזה, ברור לנו שהוא יתמלא ביישובים.

ירון משולם: היישוב הצמוד לשקף, חברתית, זה חרוב.

ירון משולם: חרוב חייב להישאר של חרוב, כי יש לו אופי מיוחד, שהוא נבנה כמו גרעין נח"ל, היום.

ירון משולם: הם עדיין בשלבים של הבניה.

ירון משולם: זו קהילה מעורבת – דתיים וחילוניים, וגם בתוך המשפחות – חלקן מעורבות, עם תפיסה אקולוגית.

ירון משולם: אגוז חייב להיות, כי באזור הזה זה מתבקש.

ירון משולם: אנחנו בשקף הגנו על הקרקע הזו ב-20 השנה האחרונות.

ירון משולם: יש על כך לא מעט אנדרטאות.

ירון משולם: האזור הזה משווע לעוד שותפים, כי יש פה מקום לכולם.

ירון משולם: צריך לראות איך פותרים את הביורוקרטיות האלה.


ישראל רחום: אנחנו מרגישים את עצמנו, כמושב ותיק שהמדינה רימתה אותנו, פשוט מאד.


ישראל רחום: היא בהתחלה אמרה: כן, חבקו אותם, אנחנו מוכנים לכל.


ישראל רחום: זה הכל בכתובים, לא רק באמירות, זה לא מילה מול מילה.


ישראל רחום: פשוט, היום זורקים את זה ליועצים משפטיים וכל אחד מפרש את זה בדרכו.


ישראל רחום: שמעתי את איתי אהרונסון, עורך הדין של מנהל סל"ע, באחת הישיבות – שהוא אמר:


ישראל רחום: כן, אני מעביר את זה לפרקליטות, הפרקליטות שוברת את הראש מול בג"ץ, לא אני.


ישראל רחום: אז אני חושב שאם כך הדרך לטפל בסוגיות כאלה, זה עוול.


ישראל רחום: צריך להבין, קודם כל - -

ה: אפשר להביא לסיורים הבאים את הבג"ץ?


ישראל רחום: אני לא יודע, אבל זה בסוף ייגמר ככה.

דני מורביה: קודם כל – רענן דינור צריך פעם אחת לעשות סיור.

דני מורביה: אילן כהן ואריק שרון היו עושים סיורים בשטח, היו חיים את הבעיות.

דני מורביה: רענן דינור, מאז שנבחר, אמר שהוא מתכוון לקחת את מזרח לכיש ולבצע.

דני מורביה: מאז הוא לא הגיע, ולא נפגש.

דני מורביה: חובה היום לעשות סיור פה.

דני מורביה: זו הדרך.

דני מורביה: זה הסיור הבא.

מוטי אלימלך: רבותיי, בשבוע הבאה יש דיון - -

קריאה: דיון על אגוז, בלי נציגי אגוז - -

דני מורביה: ובלי המועצה.

אליהו רחום: מושב אמציה הוקם פה ב- 56.

אליהו רחום: הוא היה גרעין נח"ל וב-56 הפך להיות מושב שיתופי.

אליהו רחום: למעשה, סיקלנו פה אבנים.

אליהו רחום: אנשים התחילו פה בגיל 27 והיום הם בני 72.

אליהו רחום: המדינה צריכה קודם כל להפנים שלאדמות האלה יש בעל בית – קודם כל המדינה, אבל אחר כך ההתיישבות, וזו אמציה שסיקלה אבנים והכשירה את המקום.

אליהו רחום: היום אי אפשר להגיד שלא מתחשבים בהם.

אליהו רחום: בקטע הזה אנחנו מאד כועסים כי היה מדובר על לקלוט ביחד, לבנות ביחד.

אליהו רחום: מקבלים ומקדמים אותם ואין לנו בעיה לבנות ביחד, אבל כל אחד בחלקת האלוקים הקטנה שלו, שמוכן להגדיר אותה מראש.

אליהו רחום: אבל לא בשיטת הסאלמי.

אליהו רחום: יושבים בוועדת התכנון, ואני שומע מאסף קשתן שהוא המתכנן והוא אומר לי: בעצם, למה אתה לא בא?

אליהו רחום: אמרתי לו שאף אחד לא הזמין אותי.

אליהו רחום: מדברים על האדמות שלי כשאני לא יודע ומצפים שאני אהיה חותמת גומי.

אליהו רחום: זה בטוח לא יהיה.

דורון בן שלומי: בשם קטיף אני חייב להגיד שני משפטים.

דורון בן שלומי: הסיור הזה מעורר כל פעם את העניין מחדש.

דורון בן שלומי: אני תמיד מרגיש בסוף כל סיור שאל"ף- היתה פה הטעיה של כל הקהילות.

דורון בן שלומי: אם היינו יודעים שאנחנו הולכים למלחמה מול כל משרדי הממשלה היינו עושים חשיבה נוספת.

ה: מהבחינה של האם להגיע הנה.

דורון בן שלומי: כן.

דורון בן שלומי: אנחנו הגענו בהבנה שפה זה ירוץ מהר.

דורון בן שלומי: כי פה זה מקום זמין עם סמלי יישוב.

דורון בן שלומי: אמרו – חברים, זה פה, זה זמין.

דורון בן שלומי: בילינו שבועות, ימים, בסיורים.

דורון בן שלומי: הלכנו על זה, אבל בפועל – העסק לא זז.

דורון בן שלומי: יש שתי הרגשות שמלוות אותי בתוך כל מה שאנחנו עוברים.

דורון בן שלומי: הרגשה ראשונה - שאנחנו נמצאים בשבר שלטוני, שלמדינת ישראל אין שום דרך של התיישבות היום, כמדינה.

דורון בן שלומי: ההתיישבות היום היא כלום.

דורון בן שלומי: מעבר לגוש קטיף, אני מסתכל על חרוב.

דורון בן שלומי: גם אנשים שנאמרו להם דברים.

דורון בן שלומי: מה אפשר להתווכח?

דורון בן שלומי: לא מקימים.

דורון בן שלומי: הדבר היחיד שאפשר להגיד הוא שלמדינת ישראל אין עניין בהתיישבות.

דורון בן שלומי: זה שבר שאחת התוצאות שלו היא בגוש קטיף.

דורון בן שלומי: זה רק מאתגר אותי כאזרח במדינה לפעול לשינוי מהותי, אבל אני מבין שזה שבר.

דורון בן שלומי: הדברים ידועים, אבל אצלי זה מתעצם.

דורון בן שלומי: הדבר שני – שיש פה מערכת שאתם, המחוקקים, לפי דעתי צריכים להיות כבר - -שנקראים "יועצים משפטיים וחשבים", שבסיכומו של דבר הם מנהלים את המדינה.

דורון בן שלומי: כל דבר צריך לעבור דרך שרית דנה, איתי אהרונסון, קובי הבר, הראל בלינדה.

דורון בן שלומי: על פיהם יישק דבר.

דורון בן שלומי: כל השאר – מנכ"לים, שרים, חברי כנסת, יכולים לקשקש ולדבר, ובסופו של דבר זה אצלם בידיים.

דורון בן שלומי: אני חושב שכשיטה של מדינה, אני ודאי שלא בוחר מה היא השיטה – אתם בוחרים, ואתם יכולים גם להחליף אותה.

דורון בן שלומי: בידכם הדבר.

ה: נקודה חשובה.

ה: זה לא קשור רק לפה.

דורון בן שלומי: בקשתי, בשם קהילת קטיף שכבר הגיעה לפה, זה פשוט לגמור.

דורון בן שלומי: אני מצטרף לדעה שלצביה שמעון יש רצון.

דורון בן שלומי: יש לה רצון אבל אני לא יודע אם עוד אין לה את הכלים או שהיא עוד לא למדה, בשורה התחתונה אנחנו תקועים.

ה: יש עוד נקודות שדיברנו עליהם כשעמדנו שם, בגבעה.

דורון בן שלומי: אנחנו תקועים, ואני חושב שפה צריך להכניס דרך אחרת - אם זה חקיקה, אם זה תקנות חירום, אם זה שראש הממשלה יתערב אישית.

דורון בן שלומי: בדרך הרגילה – אני מסתכל אחורה ולא זזנו סנטימטר במשך שנה.

דורון בן שלומי: החל מהבטחות שיש לפי פה בכתב, ממשרד ראש הממשלה, על נושא הכביש שקף-שומריה, שעד ספטמבר, תחילת שנת הלימודים, יעמוד כביש.

דורון בן שלומי: זה סיכום של מנכ"ל משרד ראש הממשלה, עם נציג שר הביטחון, והעסק הזה לא גמור.

דורון בן שלומי: אתה אומר – גם מסמכים כתובים ממשרד ראש הממשלה לא עוזרים.

דורון בן שלומי: אז אני חושב שצריך לפתוח פה דרך אחרת, לעבוד בנתונים הקיימים זה בלתי אפשרי.

גרשון יונה: אני נציג תנועת "אמנה".

גרשון יונה: אנחנו, כמגורשים, עושים יום ולילה למען עצמנו, ובכלל, יש לנו הרבה חברי כנסת שעוזרים לנו.

גרשון יונה: אתן לך דוגמה אחת: אני הייתי מזכיר היישוב נצרים בגוש קטיף במשך 8 שנים.

גרשון יונה: היתה לנו כתובת אצל חבר הכנסת הי"ד רחבעם זאבי, גנדי.

גרשון יונה: היינו מרימים אליו טלפון וחמש דקות אחר כך העסק היה על דוכן הכנסת, ושלוש דקות אחר כך היה פקס על שולחן משרד ראש הממשלה, ועשר דקות אחר כך מתקשר אלינו עוזר ראש הממשלה.

גרשון יונה: זו צריכה להיות העבודה הפרלמנטרית של חברי הכנסת שמתגייסים לעזור לנו.

גרשון יונה: זו עזרה.

גרשון יונה: וזה לא פעם אחת ולא פעם שניה.

גרשון יונה: אריק שרון – אני לא רוצה להזכיר את השם שלו כאן, כי באמת, יש לו זכויות אדירות בנושא התיישבות.

גרשון יונה: כל יום שישי בשעה 12:00 האיש הזה היה מתייצב בנצרים.

גרשון יונה: כל יום שישי הייתי שם לקבל אותו.

גרשון יונה: אבל אני מדבר על חבר כנסת בודד שהיה דואג שהפקס שהוא שלח הגיע, העוזר שלו יעשה את מה שצריך.

גרשון יונה: כך צריכה להיות, לדעתי, עבודה פרלמנטרית.

גרשון יונה: לעקוב אחרי אותם פקידים שבאמת ממררים לנו את החיים.

גרשון יונה: אותו שמאי אסיף, או אותו עלי פורטי שמזכירים –הם לא מסתכלים עלינו בכלל בעיניים.

גרשון יונה: לא מעניין אותם.

גרשון יונה: אני יושב אתו 10 פעמים בשבוע.

גרשון יונה: לא מעניין אותם.

גרשון יונה: ישבנו עם הממונה על פיתוח הנגב והגליל.

גרשון יונה: כפר דרום – חמישים משפחות, יש לנו מפעל של 300 מקומות עבודה.

גרשון יונה: - - זו הגישה.

גרשון יונה: זה מה שקורה במשרדי ממשלה.

גרשון יונה: אם אנחנו יחד אתכם לא נצליח - - ישבתי עם אילן כהן שעות.

גרשון יונה: אמרו לנו שבוע ימים אחרי הגירוש תהיה נקודת קבע ונתחיל לעבוד.

גרשון יונה: אנשים בוכים, הגרעין מתפורר.

גרשון יונה: הולכים לאיזושהי פיסת קרקע.

גרשון יונה: ככה זה עם שמאי אסיף, עלי פורטי וכל האנשים האלה.

גרשון יונה: עדיף שהבג"ץ ינהל אותנו.

גרשון יונה: אני לא פוחד מהבג"ץ, שם יבינו את המצוקות שלנו.

גרשון יונה: שמאי אסיף, שרית דנה – לא מבינים את המצוקות שלנו.

אורי אריאל: - - -

גרשון יונה: - - כל מי שמאיים עלינו בבג"ץ – חברה', אנחנו נבוא כולנו, בנשינו וטפינו לבג"ץ, זה לא מפחיד אותנו.

גרשון יונה: נעשה מהם חוכא ואיטלולא.

ה: אנחנו צריך לשמור עליהם, לא לעשות מהם חוכא ואיטלולא.

ה: צריכים לשמור על הבג"ץ, אבל אנחנו חושבים שההגזמה של השיתוק הזה של הפקידות והיועצים, שמשתקת עשייה שבאמת יש לה מקום, לכל הדעות של כל מי שמגיע לכאן – על זה צריך לחשוב איך אנחנו מפסיקים את זה.

גרשון יונה: לו אני הייתי מזכיר היישוב כפר דרום ועל כל דבר הייתי אומר "לא", חמש דקות אחרי זה היו מפטרים אותי.

ה: אמרתי כבר קודם – שאם ב-48 היו מחליטים את כל ההחלטות כפי שמחליטים היום – היינו במקום אחר.

קריאה: המדינה עדיין לא היתה קמה.

דודי רייש: יום שהיו צריכים לקבל בממשלה החלטת ממשלה על שומריה, ביום שישי אגף התקציבים באוצר הוציא מכתב לכל השרים שלא לקבל את ההחלטה.

דודי רייש: שרון בא בבוקר ואמר – קיבלתם מכתב אבל אני רוצה החלטה על שומריה.

דודי רייש: היתה החלטה על שומריה.

ה: אז אתה אומר בעצם שזה אפשרי.

קריאות: הכל אפשרי.

ה: ואז גם היתה קיימת המילה הזו, "ביוספירה"?

מוטי אלימלך: הסיור הזה מעלה את כאבם את המפונים ואת המצוקות שהם נתקלים בהן.

מוטי אלימלך: מנהלת סל"ע פעלה מיום הפינוי –או הגירוש – או איך שקוראים לזה - כדי להביא אותם למקומות שהם רוצים.

מוטי אלימלך: לא בכדי קמו פה שלוש קהילות יפהפיות – הקהילה של עצמונה שנקלטו בשומריה, הקהילה של קטיף באמציה, ואני מניח שהדברים הקטנים שעולים כרגע עם אמציה – ייפתרו, כי עניינים של כסף הם קלים יותר מבעיות של פקידות.

זאב אלקין: יש הערכה של לוח זמנים?

מוטי אלימלך: זה נמצא במשא ומתן.

מוטי אלימלך: הצד השני של המשא ומתן הוא עסקי וגם משפטי, אז אני מנוע מלפרסם פה.

מוטי אלימלך: אבל אני מקווה שהדברים יבואו על פתרונם.

מוטי אלימלך: הקהילה בשקף היא מאד מיוחדת – יש בה עירוב של כמה אוכלוסיות וכמה יישובים.

מוטי אלימלך: זה מראה על הנכונות של האנשים שרוצים לגור בחבל הארץ הזה בכל מחיר.

מוטי אלימלך: אנחנו מעריכים את זה מאד.

מוטי אלימלך: היישוב פה נבנה כיישוב של החטיבה להתיישבות, לא של מנהלת ההתנתקות, בגלל שאין פה קהילה מסודרת על פי החוק, אנחנו מקווים שהבעיה של תל קטיפא, של דורון בן שלומי שמייצג אותה, תיפתר אצלנו עכשיו, בוועדה המיוחדת, שנקבל איזושהי הכרה, ואז בשמחה רבה יהיה אפשר להגיד שיש לנו גרעין לשם, או לכל מקום אחר שמנהלת סל"ע תוביל בצורה טובה.

אורי אריאל: היועץ המשפטי של הממשלה אמר כבר את דבריו בנדון?

מוטי אלימלך: שמענו כבר רמזים חיוביים בנושא.

אורי אריאל: איך זה מתנהל, ברמזים?

מוטי אלימלך: לא.

מוטי אלימלך: זה ב - - הפרשנויות המשפטיות שנתנו לזה הם מבינים שיש פה אוכלוסייה שבכל זאת 0- מישהו הביא אותה לשם, והם לא רק באו מרצונם, ומישהו נתן אישור לשים קראוון פה וקראוון שם.

מוטי אלימלך: הם מבינים שאי אפשר להתעלם מהעובדות האלה, ולהגיד עכשיו שלא היינו שם.

מוטי אלימלך: אני מדבר כרגע בהרחבה על תל קטיפא.

מוטי אלימלך: אני מניח שאחרי שיוכרע הנושא הזה אז כל היתר יהיה על פי התקדים של תל קטיפא.

ה: אני חייבת לומר שלא הבנתי את הסב-טקסט.

אורי אריאל: א

אורי אריאל: ביגדור יצחקי טוען שהוא אחראי לכל היישובים - - בחבל עזה.

זאב אלקין: תל קטיפא, לפי החוק, או לפחות לפי הפרשנות הראשונית לחוק, לא נחשב יישוב מוכר, ולכן כל מי התגורר בתל קטיפא לא זכאי לכל ה - - למינהם.

זאב אלקין: יש 4 יישובים כאלה.

זאב אלקין: מנהלת סל"ע לקחה את תל קטיפא כדוגמה המובהקת ביותר והקלה ביותר להעביר אותה דרך יועץ משפטי, פנתה ליועץ משפטי, ואני יודע שמחכה לה תשובה רשמית מהיועץ המשפטי.

זאב אלקין: אני מקווה שהרמזים החיוביים יהפכו לתשובה רשמית ואז זה יכול לשמש פתח גם לשלושת האחרים.

מוטי אלימלך: ברגע שיהיה תקדים יהיה קל להקיש ממנו לגבי אחרים.

ה: השאלה היא האם פניה שלנו תעזור או תגרע מהעניין.

מוטי אלימלך: תעזור, בטח שתעזור.

מוטי אלימלך: ברור.

מוטי אלימלך: אם תבטאי את מה שאמרת כאן - -

קריאה: למותר לציין שהיום

מוטי אלימלך: על כל פנים, יש פה שלוש קהילות יחסית גדולות וחזקות ואנחנו מדברים על סדר גודל של 50 משפחות בשומריה, 50 משפחות באמציה ועוד 30 משפחות בשקף.

מוטי אלימלך: זה מראה על סימנים חיוביים.

מוטי אלימלך: קהילת נווה דקלים שנמצאת בעין צורים – ו-8 משפחות שנמצאות באמציה כחלוץ קדמי, אז יש לנו סדר גודל כרגע של 60 משפחות, רשומות.

מוטי אלימלך: זה מספיק חזק וטוב כדי לבנות יישוב.

מוטי אלימלך: 60 משפחות זכאיות מהקהילה הזו.

מוטי אלימלך: מנווה דקלים יש 50 בעין צורים, ועוד - -

דודי בנג’ו: למה אתה אומר נתונים לא נכונים.

דודי בנג’ו: ממה שאנחנו העברנו לכם לפני 8 חודשים כבר יש פי שניים.

מוטי אלימלך: אם תגיד את זה עוד 10 פעמים ולא תביא לי את הרשימה הזו - -

דודי בנג’ו: בפעם המיליון- הנה, אני נותן לך רשימה.

ה: של 130 משפחות זכאיות?

ה: 131 משפחות.

מוטי אלימלך: את הרשימה הזו ניקח ונבדוק.

מוטי אלימלך: אחת הבעיות שיש, בגלל שאנשים נמצאים בהתלבטות – משפחה רשומה ביותר מאשר פרויקט אחד.

מוטי אלימלך: אני יכול להביא שמות של משפחות שרשומות - - -

קריאה: יש אנשים שנמצאים בחוסר ודאות

ה: זה בסדר גמור,מותר, לגמרי.

מוטי אלימלך: ולכן הרשימות האלה יוצרות כפילות.

מוטי אלימלך: הם יודעים שיש להם 130 משפחות.

מוטי אלימלך: כשאני עושה הצלבה של הרשימות אני מדבר עם אנשים שמופיעים ברשימה אחת ומופיעים בעוד רשימה.

מוטי אלימלך: לכן, הרשימה תיבדק עכשיו ונחזיר לך תשובה נקודתית, מה המצב, ואיך הרשימה הזו משקפת את הרשימות האחרות.

קריאה: הערה אחת – ביום שהטרקטורים יעלו על השטח, הרשימות תגדלנה בהרבה.

ה: התלבטות זה מצב נפשי.

ה: אחרי שנראה שהמתלבטים הם אותם 60 - מי פונה אליהם, אתם פונים אליהם?

ה: אנחנו פונים אליהם?

ה: הוועד פונה אליהם?

ה: מוטי אלימלך: אנחנו עובדים עם ראש קהילה.

ה: היו”ר : ראש הקהילה פונה ושואל: האם אתם רוצים לרדת ממקום אחר ולבוא אלינו, ואז הם - -

זאב אלקין: אין משמעות לשאלה הזו עד שלא חותמים על חוזה.

ה: הביצה והתרנגולת.

מוטי אלימלך: הוא לא יכול לפנות אליהם עכשיו, כי הם יגידו- על מה אתה מדבר.

מוטי אלימלך: אני, ברשימת ההיתכנות, כדי להגיד למנכ"ל משרד ראש הממשלה שיש קהילה חזקה שהיא מגובה ב-60 משפחות זכאיות וצריך להילחם ולעשות הכל - -

דודי בנג’ו: זו הבעיה עם סל"ע - - יש 60 בטוח, יש 70 שנופלים בשתי רשימות, כשאתה אומר - -

קריאות: - - -

דורון בן שלומי: אין קהילה יותר גדולה, חוץ מנווה דקלים, של 60 משפחות.

מוטי אלימלך: ברור לך שלי, כמנהלת סל"ע יותר קל וטוב אם אתה בא עם 130 משפחות ולא עם 70.

ה: נכון.

ה: יש כאן באמת תיאום אינטרסים.

מוטי אלימלך: אני ואתה, בקטע של גודל הרשימה- אין לנו ניגוד אינטרסים.

מוטי אלימלך: ככל שיש לך יותר אנשים שרוצים לבוא לאגוז, וזה מגובה בזכאות, מבחינתי כמנהלת סל"ע יותר קל לי, כי אתה יודע איך סופרים לי את המשפחות הזכאיות במשרד האוצר.

ה: כלומר, ברגע שאתה רואה שיש היתכנות, אתה פונה עם זה - -מה הלאה?

מוטי אלימלך: אנחנו מכירים שיש היתכנות בקבוצה הזו.

קריאה: גם באגוז, וגם במרשם.

מוטי אלימלך: במרשם אנחנו עוד לא יודעים.

מוטי אלימלך: באגוז יש היתכנות, באמציה יש היתכנות.

מוטי אלימלך: ושני היישובים האלה הם מגובים כקבוצה לצורך הסכם לפי סעיף 85, בלי שום בעיה.

מוטי אלימלך: אני מקווה, בעזרת השם, שגם הקבוצה של דורון בן שלומי תהיה כזו.

מוטי אלימלך: ברגע שהוא יעבור את הסף הזה של הוועדה המיוחדת.

ה: בוא נחזור רגע אחד לאמציה.

ה: יש היתכנות, מה עושים עכשיו?

קריאה: דרך אגב, גם ברשימת מרשם – תל קטיפא יש זכאים.

מוטי אלימלך: בהזדמנות, גם אם תארגן את הרשימה הזו שנתחיל להשתמש בה לצרכים שלנו – אני מבקש שתתנו לי אותה.

מוטי אלימלך: אם אתה אומר לי שיש 25 זכאיות מוכרות כבר בסל"ע - -

קריאה: יש כאן את אותו פלונטר - -

מוטי אלימלך: העניין של אגוז הוא עקרוני.

מוטי אלימלך: בכל הוועדות שישבנו, גם עם מוטי שומרון, אצל העוזר של שמאי אסיף, שהתמנה לבדיקת הסוגיה המקצועית – האם יש היתכנות לאגוז או לא, שמענו את הנימוקים שם.

מוטי אלימלך: זה לא היה נחרץ שהם רוצים להקים יישוב במקום הזה.

מוטי אלימלך: אנחנו, כמנהלת סל"ע ממשיכים לתמוך בעמדה של התושבים שהם יגורו איפה שהם רוצים.

מוטי אלימלך: אני חושב שאנחנו לא צריכים להגיד להם איפה לגור.

מוטי אלימלך: הם יגורו איפה שהם רוצים.

מוטי אלימלך: אני מקווה שהמדינה תסכים למצוא את הדרך ללכת לאגוז וסביבותיה.

ה: מרשם – הבנתי שהוא כבר הסכים כבר, בעיקרון.

ה: איפה שהיינו, שם, למעלה.

מוטי אלימלך: כן.

מוטי אלימלך: עזבו עכשיו את הפינה – ימינה בית, שמאלה בית.

ה: העיקרון, העיקרון.

זאב אלקין: לפני חודש זה היה תקוע בדיוק על פי - -

מוטי אלימלך: האופציה של 2א' עברה את האישור העקרוני של שמאי אסיף.

מוטי אלימלך: עכשיו זה בוועדות המחוזיות.

מוטי אלימלך: הם בסוף יתיישרו אליו, אני מניח.

מוטי אלימלך: הם גם הביאו את זה במלל שהם דיברו, בכל המפגשים.

מוטי אלימלך: אני לא רואה עם זה בעיה.

ה: זאת אומרת – התהליך ממשיך.

מוטי אלימלך: כן, התהליך ממשיך.

ה: מתוך הניסיון שלך – כמה זמן לוקח תהליך כזה?

ה: יומיים?

ה: חודשיים?

ה: שנתיים?

מוטי אלימלך: לא.

מוטי אלימלך: זה תהליך של 4-5 חודשים.

דורון בן שלומי: תראי את חרוב.

דורון בן שלומי: אני בכוונה מצביע על חרוב.

דורון בן שלומי: כשאנחנו הגענו לפה, לפני 10 חודשים אמרו לנו שהתכנית שלהם היא למחרת בהפקדה.

דורון בן שלומי: 10 חודשים והיא עוד לא בהפקדה, והפקדה זה תהליך של חודשיים.

דורון בן שלומי: אם זה בתהליך הרגיל זה יכול לקחת גם שנתיים – רק הסיפור הזה של ההפקדה, לא תשתיות ולא כלום.

מוטי אלימלך: אני מצטרף להמלצה שמדובר במפונים שגרים במגורים זמניים ואתם צריך ללכת בקיצורי דרך.

מוטי אלימלך: אנחנו חושבים כמנהלת סל"ע שהקטע הזה של תהליכים ארוכים ומתמשכים יוצר פה בעיה.

מוטי אלימלך: מהרגע שמקבלים את האישור – לאדם לוקח ועד שנה וחצי לבנות את הבית.

מוטי אלימלך: זה גם זמן.

ה: אז מרשם אנחנו יודעים – ואגוז, תקוע בגלל הביוספירה

מוטי אלימלך: אבל הדבר החשוב שאני יכול להגיד הוא שבשבוע הבא אמורה להתקיים ישיבה בראשות רענן דינור, ראש מנהלת סל"ע פנתה אליו אישית כדי שהוא יתערב בתהליך ויזמין את כל המעורבים לקבל החלטה.

קריאות: לא את כל המעורבים.

דודי בנג’ו: בלי המועצה ובלי התושבים .

ה: היא פנתה להזמין את כולם.

ה: את מי הוא הזמין?

ה: - אנחנו לא יודעים.

ה: ראיתי את המכתב של דני מורביה.

ה: אנחנו יוצאים מפה, ונרים טלפון לרענן דינור.


ישראל רחום: הוא לא הזמין את בעלי הקרקע.

אורי אריאל: מתי הדיון?

ה: ב- 4 לחודש.

מוטי אלימלך: יש דיון כזה, ואני מקווה שמשם נוכל לצאת עם בשורות טובות.

מוטי אלימלך: יש רצון טוב אצל כל המעורבים במשרד ראש הממשלה כן לקדם את התהליך הזה, ואני מקווה שנצליח.

מוטי אלימלך: בכל מה שקשור בכביש- היתה השהיה ארוכה מדי במשרד הביטחון.

מוטי אלימלך: כביש הפטרולים שהיה אמור לשרת את התלמידים שנוסעים כל יום מאמציה לכיוון שומריה – אני עכשיו למד מדורון בן שלומי שיש הסתייגות דווקא של הגורם של המפקדה העליונה - -

ירון משולם: היתה ישיבה ביום חמישי של קצין פיקוד מרכז, ראש חטיבת יבשה במז"י – הדעה שלו היא להתנגד לדבר הזה.

ירון משולם: קיבלנו תשובה מקצין האג"ם וזו העמדה של ראש חטיבת היבשה וכנראה שזו עמדה - -

ה: למה?

ירון משולם: כי יש איזה קטע של 100 מטר שאליו מתנגדים.

ירון משולם: הכביש הזה, דה פקטו – כל ‏יום נוסעים עליו עשרות מכוניות בבוקר ובערב.

מוטי אלימלך: דרך הפטרולים היום גובלת בשטח אש היום, והצבא כנראה לא רוצה לקחת סיכון ורוצה להשאיר לעצמו את חופש הפעולה באותה גזרה.

מוטי אלימלך: לדעתי, גם בזה -עם רצון טוב אפשר להסתדר.

אורי אריאל: מי שמכיר את צה"ל – הוא לא יוותר על מטר אחד.

אורי אריאל: אנשים פה לא מבינים איך זה הולך, בכלל.

אורי אריאל: אני מכיר את זה.

אורי אריאל: זה לא משנה שהוא לא יורה שם, לא מתאמן שם.

אורי אריאל: הוא לא יוותר.

אורי אריאל: ויתור על שטח אש – אפילו במטר, עובר חתימה של כל המערכת: סגן הרמטכ"ל, רמטכ"ל ובסוף – שר הביטחון.

אורי אריאל: יען כי כך, מעבר לכל התיקונים שנעשה, ומעורבים פה הרבה אנשים, אני ביקשתי לדבר עם האלוף גנץ, קודם כל - - .

אורי אריאל: אם הוא יגיד "לא", אנחנו נדון - -.

אורי אריאל: במקביל ביקשתי שיהיה דיון דחוף שלנו, חברי הכנסת, עם שר הביטחון, ואני מקווה ששר הביטחון בסוף ינחה, כי זה אצלו.

אורי אריאל: אין שם בעיה אמיתית, לא יורים שם, אבל זה הנוהל בצה"ל- לא מוותרים על אף מטר.

אורי אריאל: יש להם תפיסה כזו, והיא לא נוגעת רק לכביש הזה.

אורי אריאל: לא נדון בזה עכשיו.

אורי אריאל: הם לא מוותרים על מטר.

דני מורביה: טוב שבצה"ל לפחות זה כך.

אורי אריאל: שאני אסביר לך למה זה כך?

אורי אריאל: הם אומרים שאם נסוגנו מסיני, וניסוג גם מרמת הגולן ומעוד שטחים – לא יהיו שטחי אימון.

מוטי אלימלך: הכסף, אגב, למשימה הזו – עומד ומוכן, מי שיחליט להניע טרקטורים ולהתחיל לעבוד – אין בעיה של כסף.

זאב אלקין: המשמעות היא שבעוד חודש וחצי - - יהיה גשם, הם לא יוכלו לעבור.

מוטי אלימלך: אם יהיה גשם הם לא יוכלו לעבור - -

קריאה: עד שיהיו החתימות כבר לא יהיה כסף

מוטי אלימלך: שמענו.

מוטי אלימלך: גם אני למדתי כמה דברים.

מוטי אלימלך: צריך ללכת לנושא הזה, ולטפל בהם, כולל זה שנוציא הודעה רשמית לאנשים שמי שרוצה יקבל את הכסף של הקרקע שלו - -

ה: ושכר הדירה, שאנחנו צריכים לטפל בזה.

מוטי אלימלך: גם על זה נודיע רשמית.

מוטי אלימלך: צביה שמעון לקחה על עצמה לבדוק את זה, צריך להוציא להם נייר מסודר שיבינו איפה הם עומדים.

זאב אלקין: בנושא הזה, אם תהיה פניה לממשלה בבקשה לעשות חקיקה במקביל - - מה תהיה עמדת המנהלת?

מוטי אלימלך: מנהלת סל"ע לא התנגדה אז ולא תתנגד עכשיו.

מוטי אלימלך: ברגע שזה מגובה בהחלטה מסודרת - -אם ראש הממשלה יבוא ויגיד שהוא רוצה לתת באזור לכיש הקלה מסוימת, אנחנו נגיד לו "לא"?

מוטי אלימלך: לא אמרנו את זה בחלוציות, וגם כשחשבו להעלות את זה כאן - - זה בדיוק מה שמציק להם, שאז, שדובר על חלוציות, ואמרו שגם לכיש יהיה זהה, אז אמרנו שכן, ופתאום הם באים ואומרים "לא",כי לגבי חלוציות התקבלה החלטה מסודרת בממשלה, ולכיש – לא.

זאב אלקין: מי הגיש את הפניה לממשלה, זה המנהלת?

זאב אלקין: אתם, או מישהו אחר?

מוטי אלימלך: את ההחלטה יזמה ועדת מנכ"לים.

זאב אלקין: מי העלה את זה בוועדת מנכ"לים?

מוטי אלימלך: יהונתן ואילן.

זאב אלקין: אז המנהלת היתה בין היוזמים, היא יכולה גם כאן להיות בין היוזמים?

מוטי אלימלך: היא היתה בין היוזמים כי היא חשבה ששם, עם המרחק ועם התנאים - -

ה: אני מסכימה שזה תנאים מיוחדים, אני בהחלט מסכימה שזו מציאות אחרת, זה מקום אחר, זה תנאים אחרים.

ה: יחד עם זה צריך לראות איך בכל זאת פותרים את הבעיה, כי באמת – 450 דולר זה נראה לי מוגזם.

ה: אני רוצה בכל מקרה לדבר עם צביה שמעון ונראה לאן הולכים עם זה.

ליאור כלפו: אנחנו יצאנו בדרישה, ואליכם זה הגיע כהעתק, ל- deadline, ללוחות זמנים.

ליאור כלפו: המפתח פה לכל הסיום הוא שתהיה החלטה מדרג גבוה – שיורדת למטה.

ליאור כלפו: ב- 28 לאוגוסט, 2007, אנשים מתחילים לבנות.

ליאור כלפו: אם יש החלטה כזו ומכאן כל המערכת תצטרך להתיישר, כולל הפקידות כמו שמאי אסיף וכדומה, העסק ייראה אחרת.

ליאור כלפו: כך זה היה כדי להוציא אותנו מהבית ראש הממשלה אמר תאריך – 15 לאוגוסט, 2005, לא יהיו יהודים בחבל עזה.

ליאור כלפו: מפה הכל הלך אחורה.

ליאור כלפו: הצבא, אילן כהן לא עשה שום דבר אחר חוץ מלנסות להיפגש אתנו.

ליאור כלפו: מאז, מה שהם עשו, זה רק להגיע למטרה: הוצאת היהודים מחבל עזה עד אוגוסט 2005.

ליאור כלפו: זה מה שצריך להיות פה.

ליאור כלפו: פיתוח תשתיות לוקח 5 או 7 חודשים.

ליאור כלפו: את אתר הקראוונים בניצן ידעו להקים בזמן.

ליאור כלפו: שישימו את ויקטור בר גיל, ישכפלו אותו כמה פעמים.

ליאור כלפו: אז אני אומר: יש את הדרך.

ליאור כלפו: חסרה פה החלטה.

ליאור כלפו: .

ליאור כלפו: אתמול היה סיור של רענן דינור בשטח , בגולף.

ליאור כלפו: אם הדברים יעבדו כמו שהוא הנחה שם, אז בסביבות השנה הבאה אנשים אמורים להתחיל לבנות.

ליאור כלפו: קצת מאוחר, אבל טוב מאוחר מאשר אף פעם לא, או טוב מאוחר מאשר אחרי ה- 5 שנים.

ליאור כלפו: לא צריך להגיע לכל שטח.

ליאור כלפו: אני לא חושב שרענן דינור צריך להגיע לפה.

ליאור כלפו: שיישב בירושלים.

ליאור כלפו: יש את הנקודות שהתושבים החליטו עליהם?

ליאור כלפו: צריך לעשות העתק-הדבק.

ליאור כלפו: מה שהוא החליט לגבי הגולף שיחליט לגבי כולם.

דני מורביה: אבל אתה אומר שהוא היה בגולף.

דני מורביה: כנראה שהוא צריך להיות גם פה כדי שזה יתבצע.

ליאור כלפו: נכון, מסתבר שאין דבר שעובד טוב כמו מראה עיניים אבל לצערי, אם נחכה לכל סיור – יש 25 נקודות ידועות של תושבי גוש קטיף שהקטנה בהן היא 26-28 משפחות, רובם זה צמוד דופן או עם הצטרפות לקהילה.

ליאור כלפו: אין יישובים חדשים כמעט לבד מניצנים ואגוז ומרשם, שעליהם התקבלה החלטה בעבר.

ליאור כלפו: כל השאר זה יישובים מצטרפים.

ליאור כלפו: פשוט צריך לקבל החלטה, וכל המערכת 0 כולל מנהל מקרקעי ישראל, כולל תכנון ופיתוח מיישרים קו: ב-30 לאוקטובר,‏2006–העסק מושלם, יש הסכם מול התושבים, חודש אחר כך – הגרלה, ומשם, כל אחד יודע, כבר יש ודאות.

ליאור כלפו: תושב צריך ודאות.

ליאור כלפו: אנחנו חיים בחוסר ודאות ואת זה צריך לעצור.

ליאור כלפו: תוך חודשיים אפשר להגיע למצב שלכל משפחה יש ודאות לגבי מה קורה אתה בעתיד.

ליאור כלפו: נושא שני שאני רוצה להעלות – יש השלכות רבות לחוק פינוי-פיצוי.

ליאור כלפו: החוק במתכונתו הנוכחית יוצר עיוותים רבים, יוצר קשיים רבים לשמירת הקהילה, יוצר קשיים רבים למשפחות רבות, להגעה יחד עם הקהילה ליישוב הקבע.

ליאור כלפו: יש בעיות נוספות של חקלאות ועסקים.

ליאור כלפו: על חלק מהבעיות דיברנו בעבר, הן ידועות לכם.

ליאור כלפו: לשמחתנו הרבה, אביגדור יצחקי ואורי אריאל יגישו הצעה לתיקון חוק ב-1 לאוקטובר, בעזרת השם, ואנחנו מבקשים את עזרתכם.

ליאור כלפו: ההצעה הזו, לעניות דעתנו, ברגע שהיא תעבור בהליך מזורז ומהיר - תפתור 80% מהבעיות.

ליאור כלפו: אני אומר לכם – תוך שנה מנהלת סל"ע תוכל לצאת לגמלאות, בעזרת השם.

דורון בן שלומי: עוד דבר אחד- - ואזור לכיש, למרות מה שאמרת – אזור עדיפות לאומית.

דורון בן שלומי: האזור הזה מנה 80 משפחות יהודיות.

דורון בן שלומי: אנחנו ביקשנו שבמסגרת אותה חקיקה, שיהיה פה נושא של אזור עדיפות לאומית – על מנת למשוך לפה אוכלוסייה חזקה, אף על פי שגם כך יש נהירה.

דורון בן שלומי: היישובים עכשיו נחשבים כיישובי קו עימות בגלל גדר ההפרדה.

דורון בן שלומי: אני בא ממעלות, במקור.

דורון בן שלומי: המקום יפהפה, והוא אזור עדיפות לאומית, למרות שהרבה יותר נכון שכאן יהיה אזור עדיפות לאומית, למרות שגם למעלות מגיע.

דורון בן שלומי: אני אתן דוגמה: למורה שבאה לפה, גרה באמציה, יש מה שנקרא – תמריץ לאזורי התיישבות - -

קריאה: בקרית גת מקבלים, ופה- לא.

דורון בן שלומי: שמים אותה בשיבוץ בבית שמש, בקרית מלאכי, והיא צריכה לנסוע כל יום 40 דקות למקום העבודה, והיא לא מקבלת את אותם תמריצים פשוטים, כי אזור העדיפות של אמציה הוא כמו תל אביב.

דורון בן שלומי: זה לא הגיוני.

דני מורביה: יש עדיפות ביטחונית פה לשקף בלבד.

ה: אתנו אין לך ויכוח.

זאב אלקין: אתחיל באותה נקודה שליאור כלפו סיים כי לוח זמנים הוא המפתח לכל.

זאב אלקין: אני עוד מעט אכנס לדיפרסיה מהסיורים בחבל לכיש.

זאב אלקין: אני אעדיף שיהיה כאן נוף יפה עם ביוספירה מקולקלת עם כמה - - ואז אני - - .

זאב אלקין: כי אנחנו יכולים לבוא לפה לאין ספור סיורים, והתחושה היא שבכל המקומות – כלום לא זז מהסיור של היום ועד היום.

זאב אלקין: אולי יזוז קצת במרשם.

זאב אלקין: לכן אני רוצה לעבור מסיורים למעשים.

זאב אלקין: אני מציע שנצא בפניה של ועדת המשנה של הוועדה לביקורת המדינה והשדולה יחד לראש הממשלה ומנכ"ל משרדו – בכמה נושאים שעלו פה.

זאב אלקין: אחד, שהוא יותר רחב מחבל לכיש זה לקבוע לוח זמנים על כל נקודת התיישבות.

זאב אלקין: אם זה לא יהיה – כלום לא יתקדם.

זאב אלקין: עד שלא יתחילו לחפש אשמים למה לא עמדו בתאריך, כי יש הסבר להכל.

זאב אלקין: בכל מקום שזה תקוע – יש מחלוקת.

זאב אלקין: כולם צודקים, אני לא רוצה להכריע עכשיו.

זאב אלקין: כמו שיש עכשיו ויכוח בין היישוב למנהלת.

זאב אלקין: אם כולם יודעים שעד תאריך מסוים חייבים לסגור את הוויכוח, אז סוגרים, לטוב ולרע.

זאב אלקין: כמו אצלנו בכנסת, כשהכל נעשה בלילה האחרון – לפני שהתקציב עובר.

זאב אלקין: אם אין תאריך יעד, שנים יעברו ככה.

זאב אלקין: אז זה מה שאני מציע שיהיה ממש הסעיף הראשון שלנו.

זאב אלקין: בשביל זה לא צריך לצאת לסיור בשטח אלא לקיים בכנסת דיון משותף כזה שתבוא אלינו המנהלת יחד עם נציגי הממשלה.

ה: אני רוצה להיות קצת יותר אופרטיבית – ראיתי את ראש הממשלה ביום ראשון וזה היה הנושא הראשון שהעליתי.

ה: הוא הזמין אותי עם ועדת השרים כדי לראות על מה מדובר.

ה: אני הייתי מבקשת שנכין את הפגישה הזו בצורה מסודרת.

ה: אני הייתי קצינה אצל אריק שרון, אנחנו יודעים להכין פגישות בצורה מסודרת.

ה: מאד יפה עשו בעיתון "הארץ" – את העניין שעושה את הדברים ברורים לעין: מי, למתי, איפה.

ה: מאחר ולכל אחד מאתנו יש דברים על השולחן, לקחת את המכתב של ליאור, שהוא כל כך ממצה ופנטסטי, וכאן, כל אזרח במדינה יכול לראות בתרשים, בדיאגרמה באופן כל כך ברור איפה כל דבר עומד.

ה: אני אומרת את זה כדוגמה להכנת הדיון אצל ראש הממשלה, כולל המהמורות שישנן בשטח.

ה: ואז הוא יביא, לפחות לפי מה שהוא הבטיח לי – את אותם שרים או מנכ"לים שמטפלים בנושא, ונצא משם גם עם לוח זמנים וגם עם צמתים, שנדע איפה אנחנו עומדים, מתי ואיפה.

ה: אני אדם אופטימי ומאמין.

ה: פתחו לי דלת, לא חלון או צוהר, אלא דלת יפה של ראש ממשלה.

ה: אני רוצה לנצל אותה בצורה מקסימלית לטובת הנושא.

ה: לכן אני צריכה את עזרתכם לעשות עבודת הכנה יוצאת מן הכלל כדי להרשים ולאפשר לו לעזור לדבר הזה.

ה: אז כמובן, אורי, זאב, ליאור ואני – תחליטו מי עוד רוצה להצטרף, אבל שנעשה את זה כמה שיותר מהר, כדי שכמה שיותר מהר נוכל לשים את זה על השולחן שלו ולבוא לשם לדיון.

ה: זה יהיה הרבה יותר אופרטיבי מאשר לפנות אליו, כי פנינו – ויש לנו הזמנה.

זאב אלקין: זה נכון, אבל ההזמנה היא כללית, על כל הבעיות, והנושא הזה של דיור קבע- צריך לצאת משם לוח זמנים מסודר.

ה: אני בעד לקחת את כל הדברים - - אצלנו, בדיוק כך.

זאב אלקין: אז זה נושא ראשון, יישובי קבע.

זאב אלקין: לגבי הבעיות של ביוספירה וכן הלאה, לצערי, אני חייב להודות, אני כאן מתחיל להסכים עם אורי אריאל, שבסופו של דבר נצטרך להוביל את זה בחקיקה, אלא אם כן יקרה נס באותה ישיבה.

זאב אלקין: אני שומע שמוטי אלימלך אופטימי - -אני מציע שבתוך חודש, אם מאותה ישיבה לא יוצאת אמירה ברורה בנושא של אגוז, לנסות להוביל, ולתמוך בחקיקה של חבר הכנסת , לנסות להעביר את זה מהרמה הפקידותית.

זאב אלקין: זה סיפור, מה שקורה כאן, סיפור לדוגמה.

זאב אלקין: הייתי מזמין את ועדת וינוגרד לפה, במקום שתדבר עם אנשים אחרים, כי זו אחת הבעיות המהותיות של המדינה כל ה - הזה.

זאב אלקין: לכן הפתרון – אם אין מנוס, צריך ללכת בחקיקה, כי זה הכלי היחיד שיש לנו מול המעצור.

זאב אלקין: לגבי הנושא של תיקוני חקיקה, שליאור דיבר עליהם, ותל קטיפא הוא אולי דוגמה, כך אני מקווה, של משהו שאולי ייפתר בלי זה.

זאב אלקין: חלק מהפינג פונג הוא אצלכם, ליאור, כי אני חושב שלהוביל את זה יהיה הרבה יותר קל.

זאב אלקין: לא תהיה בעיה להניח הצעת חקיקה.

זאב אלקין: הבעיה תהיה להעביר אותה.

זאב אלקין: זה שאתם חושבים שאם אביגדור יצחקי ואורי אריאל יניחו אותה זה מייד יבטיח לזה רוב?

זאב אלקין: – צר לי לאכזב אותך, אבל משיחות שהיו לי התרשמתי שזה לא בטוח.

זאב אלקין: זה מורכב, המצב.

זאב אלקין: מה שאנחנו, כמשק, צריכים זה אוסף של כל המקרים שלא נכנסים לחוק.

זאב אלקין: אם יהיה אצלנו בנק של דוגמאות פרטניות, סיפור – סיפור, של מי האנשים שנופלים ושברור לכל בר דעת שהם לא צריכים לפעול בגלל סעיף כזה או אחר – אז יהיה הרבה יותר קל גם לשכנע אנשים וגם להעביר את זה, בכל הרמות.

זאב אלקין: אני לא יודע מה אתה תגיד, כנציג המנהלת, אבל אני מהישיבה שלי עם צביה שמעון לא התרשמתי שהיא תתמוך כרגע בשינויי חקיקה.

מוטי אלימלך: פרט לנושא החקלאית.

זאב אלקין: גם שם היא לא היתה חד משמעית.

זאב אלקין: ולכן, כאן אני מחזיר את הכדור אליכם.

זאב אלקין: לכם יש קשר לאנשים, האנשים באים אליכם.

זאב אלקין: תאספו את זה כאוסף של מקרים, וזה יהיה מוכן ומזומן אצל כל אחד מאתנו, וגם אצלכם.

זאב אלקין: הרבה יותר קל לנהל את המלחמה הזו כאשר על כל סעיף אתה יכול לשים מקרה אחד, ועדיף – עשרה מקרים, שלכל בר דעת ברור שזה לא הגיוני.

זאב אלקין: אחרת זה נשאר דיבורים באוויר.

ה: כן, דיברנו על זה כבר המון פעמים.

זאב אלקין: נכון, ואני לא רואה שנצליח לגבש רוב לעניין הזה בלי האוסף הזה של המקרים הפרטניים.

זאב אלקין: פרט אחרון – יש שני נושאים של השוטף, שלא קשורים לטבע ולתיקוני חקיקה.

זאב אלקין: אחד, בנושא של שכר הדירה .

זאב אלקין: נפנה גם לצביה שמעון וגם לממשלה בבקשה להוביל החלטת ממשלה.

זאב אלקין: אני מבין את ההגיון של חלוציות.

זאב אלקין: יכול להיות שיש פתרון ביניים.

זאב אלקין: יכול להיות שאפשר להציע דירוג.

זאב אלקין: זה לא צריך לעמוד בסטנדרטים שהם הרבה יותר גבוהים משוק השכירות פה.

זאב אלקין: זה חסר הגיון לחלוטין.

זאב אלקין: יכול להיות שאפשר להוביל החלטת ממשלה שתהיה באיזושהי נקדוה מדורגת.

זאב אלקין: אני לא יודע, אני שואל אותך.

מוטי אלימלך: חשוב לי להדגיש לכם את הנקודה הזו: לגבי השנתיים הראשונות שהם מקבלים מענק – שם הבעיה.

זאב אלקין: ברור.

מוטי אלימלך: אחרי השנתיים של המענק, הבטיחו להם שזה תעריף של החטיבה להתיישבות, באזור.

ה: יש את השנה.

מוטי אלימלך: אבל יש כאן בעיה עקרונית – גם בנית בית ב- 400 אלף ולגם נותן כסף למשפחה, זה--

דני מורביה: אדם שגר בגולף – העלויות שלו מאד זולות.

מוטי אלימלך: עדיף לבוא ולהגיד שנותנים תמריץ ללכיש בדרך אחרת כי להבטחה כזו יש השלכת רוחב, יבואו אנשים מניצן וישאלו - -

ה: אפשר לקרוא לילד בכל מיני שמות, אבל צריך לפתור את הבעיה.

זאב אלקין: הנקודה הנוספת שקשורה לשוטף – זה כל סיפור התחזוקה.

מוטי אלימלך: שני דברים צריכים להגיד בעניין הזה.

מוטי אלימלך: קודם כל – יש אחריות, עדיין, שלא הסתיימה, של החברה הבונה, שהיא קבלן משנה של ה - -

ה: מתי זה יסתיים?

מוטי אלימלך: שנתיים מיום מסירת המבנה.

מוטי אלימלך: החברה הבונה היא ישראמארין, ארגז – כל מי שבנה כאן.

מוטי אלימלך: אני מדבר על ליקויי בניה.

מוטי אלימלך: בתחזוקה שוטפת – את זה הישיבה להתיישבות צריכה לתת, במסגרת ההיתר.

מוטי אלימלך: עד שלא ייחתמו חוזים עם התושבים הם לא יכולים לתת שירות, זו הבעיה האמיתית.

דורון בן שלומי: אבל לקחתם את הכסף מהאנשים.

דורון בן שלומי: הורדתם להם את שכר הדירה מהפיצויים.

דורון בן שלומי: אז בגלל שאין חוזה - - אבל הם כבר שילמו.

דורון בן שלומי: הם שילמו בעל כרחם.

מוטי אלימלך: בוא נפתור את הבעיה באופן מיידי כדי שגם יהיה תוקף משפטי לזה שמשפחה גרה בבית.

מוטי אלימלך: אמרתי לך כמה פעמים: כאשר תקרה התקלה הכי קלה של שריפה, ובית יישרף, אז יתחילו לרוץ כמו עכברים מורעלים, חס וחלילה.

מוטי אלימלך: אין ביטוח, פלשת לבית – אין לך שום הגנה מול המדינה.

מוטי אלימלך: המדינה - -על הבית, וכל זה, כאשר אתה תתבע - -

דורון בן שלומי: אני רוצה לחזור למשפט שאתה אמרת שעדיין יש בעיה עם החטיבה להתיישבות, שעדיין לא סגורה בעניין אחזקת הבתים.

מוטי אלימלך: אבל זה לא קשור, זו הבעיה שלי, כמנהלת סל"ע.

מוטי אלימלך: ברגע שאתה חותם על חוזה כדייר, מול מי שמשכן אותך, לא תהיה לך בעיה יותר.

קריאות: - - - דורון בן שלומי ישבנו עם המנכ"ל, עם עופר, והוא אמר לנו: חברים, העניין הזה לא סגור.

מוטי אלימלך: אבל למה אתה מסיט מהנושא העיקרי, עכשיו?

מוטי אלימלך: אתה מדבר על הנושא העיקרי שעופר אמר שאין לו כסף להחזיק את הדירה – זה בעיה שלי.

קריאה: זו בעיה של התושב.

מוטי אלימלך: לא, התושב לא חתם על חוזה, והוא, כרגע, גם לא חוקי בדירה, אתה לא מבין את זה.

קריאה: מה זה "לא חוקי"?

קריאה: אתה הכנסת אותו לדירה.

ה: המשפטים האחרונים שהוא אמר- אותי הם מטרידים, כי אם חס וחלילה יקרה משהו כמו שריפה, ועוד יאשימו אתכם, אני לא רוצה להגיע למצב כזה.

ה: אנחנו צריכים להקדים רפואה למכה .

ה: אם השלב הראשון הוא לחתום על הבית הזה – מול החטיבה להתיישבות או מי שזה לא יהי ה- אז צריך לעשות את הדבר הזה.

ה: בחתימה אפשר להתנות, אפשר לשאול מה זה אומר, לגבי אחזקה, לגבי ביטוח, רשימה שלמה את בתים.

ה: אבל מפחיד אותי מאד המצב של חוסר ההגנה הזה.

מוטי שומרון: הבעיה היא בחתימת החוזה.

מוטי שומרון: מופיע שם סעיף שאומר כהאי לשנא:

מוטי שומרון: מתום שנתיים לגירוש – 15.9.2007 – המשך השכירות והמחיר מותנים בשיקול דעתה הבלעדי של מנהלת סל"ע.

ה: זה הסעיף שבגללו לא חותמים?

מוטי שומרון: זה אחד הסעיפים.

מוטי שומרון: הסעיף השני – החיבור ליישוב הסמוך, עין צורים - -

ליאור כלפו: במסגרת ההסכם של מדינת ישראל לקבלת - - המבנים - - והדיירים - - בידי הקיבוץ.

קריאות: - - -

ליאור כלפו: כמו שבאור הנר אמר להם מישהו מהקיבוץ שבאוגוסט הקרוב ידרשו מהם 600 דולר על כל קראוון, ושיחליטו אם הם רוצים להישאר או להתארגן, בהתאם.

ה: זו רמת דיון אחרת.

ה: אני פעם ראשונה שומעת את זה, שבעצם לא חותמים על ההסכם בגלל שני סעיפים - -

זאב אלקין: המשותף לכולם זה סעיף אחד.

זאב אלקין: השני - -

ה: הוא אומר שלא.

מוטי שומרון: מה שעכשיו ליאור אמר – זה בדיוק מה שיש גם - - .

מוטי שומרון: סעיף שני - בסוף שנתיים אתם באוויר.

אורי אריאל: כל השאר – משני.

ה: מישהו נושא ונותן בעניין הזה?

מוטי שומרון: דיברנו על זה.

מוטי שומרון: טענה אחת היתה למנהלת: במקומות אחרים אנשים חתמו על זה.

ה: עדיין זה לא שכנע אתכם.

ה: זה שוב בתוך שינויי החקיקה?

אורי אריאל: - - -הוא אמר שהוא יתחיל.

אורי אריאל: - - נראה.

ה: זה נושא שלדעתך צריך להיות בחקיקה, או שאפשר לפתור אותו במשא ומתן בלי החוק הזה?

אורי אריאל: התשובה היא שצריכה להיות הנחיה.

אורי אריאל: כולם צודקים.

אורי אריאל: מנהלת סל"ע בסדר.

אורי אריאל: הבעיה היא שכולם צודקים.

אורי אריאל: אני חושב שצריך להעלות את זה לרענן דינור בפגישה.

אורי אריאל: צריך להעלות את זה על מסלול שזה יהיה בסדר – מחר אותם אנשים לא יהיו בתפקידם, וצריך לעגן את זה.

זאב אלקין: מה הסיבה, מבחינה חוקית?

מוטי אלימלך: יש פה כמה סוגיות – הדיור הזמני שנבנה על אדמות מדינה - -.

מוטי אלימלך: בכרמיה זה סיפור אחר – זה יזם שבנה.

מוטי אלימלך: אני מוטרד יותר מעין צורים מאשר מכרמיה.

מוטי אלימלך: הבעיה שלי בעין צורים היא שאין שם של יישוב שהולכים לבנות בו.

מוטי אלימלך: אבל ולמרות זאת אמרנו לאנשי עין צורים – שמבטיחים להם שהבעיה הזו היא לא של התושב מול עין צורים אלא - -.

מוטי אלימלך: ולכן, הסוגיה הזו לא צריכה להטריד עד כדי מצב שהם גרים עכשיו בבית שאין בו חוזה.

ה: תודה ששמתם את הנושא על השולחן כי אני לא הייתי מודעת לו.

מוטי אלימלך: בסוגיית שכר הדירה – החוק הקנה את שכר הדירה כי הכל היה כך שאנשים יגורו בשכירות ואחר כך יעברו לבתי קבע, ונוצרה סיטואציה אחרת, ולכן – מנהלב סל"ע תחליט מה לעשות בנושא.

מוטי אלימלך: היא מודעת לזה, ויש מחשבות בנושא.

זאב אלקין: מוטי הביא אותי לנקודה שרציתי להעלות.

זאב אלקין: היום, שום דבר לא מונע ממנהל סלע" לדון בסוגיה הזו ולפרסם את ההחלטות

מוטי שומרון: אמרו לי – אל תדאג, המדינה לא תזרוק אותך מהבית.

אורי אריאל: על זה אמרו חכמים –בבית התלוי לא מדברים על חבל.

אורי אריאל: הרי ברור שהם לא יהיו בבתי קבע, גם אם מהרגע הזה כולם יעבדו בלי הפסקה, הם לא יהיו מסודרים בטווח של השנתיים הבאות.

אורי אריאל: היות וזה ידוע לכולם – קחו אתם את היוזמה, מנהלת סל"ע.

מוטי אלימלך: יש דיון אצלנו בנושא, נקדם את זה.

אורי אריאל: תפרסמו החלטה, כי כל בעיה שתוריד - -.

אורי אריאל: מה שחשוב זה האמון.

אורי אריאל: אם האנשים ירגישו יותר אמון, ככל שייבנה אמון יותר חזק ממה שיש היום – כך יהיה טוב יותר.

אורי אריאל: דיברנו מספיק.

אורי אריאל: אני רוצה לפנות למתיישבים בבקשה אחת: אני מזהה שיש כמה ח"כים שרתומים לעניין ככל שגם אתם רתומים לו.

אורי אריאל: אנחנו לא חיים כמוכם את הדברים.

אורי אריאל: צריך לעדכן בזמן אמיתי.

אורי אריאל: אל תחכו, הזמן לא עובד לטובתנו, ככלל, בכל הנושאים.

אורי אריאל: מה יכול להיות?

אורי אריאל: – שלא נצליח לעזור לכם.

אורי אריאל: אנחנו מבטיחים לעשות מאמץ, בכל נושא, כולל בעיות אישיות.

אורי אריאל: אין טעם לחכות להחרפת המצב.

אורי אריאל: יכול להיות שפניה של היו”ר לשר תעזור.

ה: תודה על הסיור המרתק, אני אחזור אחרי חול המועד.

ה: אנחנו פעילים בנושא למרות שאנחנו לא חיים את העניין ולכן – תשתפו אותנו במה שקורה.

ה: תודה רבה, חתימה טובה.

ה: הישיבה נעולה.