ועדת הכספים, כנסת 17, פרוטוקול מספר 139, 2006-09-26 00:00

יעקב ליצמן: אני פותח את הישיבה.

יעקב ליצמן: דבר ראשון, אני רוצה לאחל לכולם גמר חתימה טובה ושנה טובה, הרבה בריאות, אושר ועושר, כל אחד מה שרוצה.

יעקב ליצמן: אני שמח לקבל בברכה את נגיד בנק ישראל.

יעקב ליצמן: אני שמעתי שהממשלה אישרה תקציב, שמעתי שיש חוק הסדרים שמחליטים ממשלה, אני לא יודע בדיוק מה זה אומר, אולי הנגיד יודע יותר טוב מאיתנו.

יעקב ליצמן: בכל אופן אנחנו חברי הכנסת אמורים לאשר את התקציב וחוק הסדרים, אם יהיה חוק הסדרים.

דוד טל: מותר לנו לראות אותו אדוני היושב ראש?

יעקב ליצמן: אני מבין שזה עדיין במרתפי השב"כ.

יעקב ליצמן: אני לא בטוח שאנחנו נצביע על זה, כי לא קיבלנו את זה.

יעקב ליצמן: בכל אופן אני יכול להגיד כיושב ראש ועדת כספים, לא ראיתי, לא שמעתי, מעבר למה שקראתי באיזה עיתון, ב"מודיע" לא ידעו בדיוק לכתוב את כל המחליטים, אבל בעיתון אחר ראיתי בדיוק כמה גזירות, אז כמובן שאני מתנגד אליהן, אם זה נכון, אני לא מאמין שש"ס יכולה לתמוך בגזירות כאלה, ואני בטוח שחברינו של ש"ס בוועדת כספים וגם של הגמלאים לא יתנו יד, אם זה נכון מה שכתוב בעיתונות על הגזרות.

יעקב ליצמן: אבל עכשיו בואו נגיע לסדר היום.

יעקב ליצמן: יש לי שאלה לנגיד לפני שהוא מתחיל, ולפני כן אני אתן הצעה לסדר לחבר הכנסת ראובן ריבלין.

ראובן ריבלין: תודה רבה אדוני.

ראובן ריבלין: חבר הכנסת אורי אריאל הפנה את תשומת לבי אדוני היושב ראש לעובדה שהגזירה על הפלשמורה הגיעה פעם נוספת.

ראובן ריבלין: הם עברו טלטלות רבות כבר במשך שלוש כנסות וחמש ממשלות והגיעו להסכמה שהיא קיבלה את האישור של כל הגורמים.

ראובן ריבלין: הנה עכשיו, אני מבין שבחוק ההסדרים באים ומפחיתים מעלייתם כמחצית, שזה גם כן דבר נורא כאשר מדברים על חוק השבות, אבל הורידו מחצית מהמספר שהובטח לעלייה מדי חודש.

ראובן ריבלין: הואיל וועדת העלייה והקליטה צריכה לדון בעניין זה, אבל אני חושב שהוועדה היותר אפקטיבית בנושא זה, שכן מדובר בחוק ההסדרים, היא ועדת הכספים, ולאחר שהתייעצתי עם חבר הכנסת אורי אריאל ועם יושב ראש ועדת העלייה והקליטה הפרופ' נודלמן אני מציע שהוועדה שלנו תקיים דיון מיוחד, משום שאחר כך יהיה מאוחר והגזירה תהיה לעובדה.

יעקב ליצמן: אני רוצה להגיד לאדוני, תודה שהעלית את זה.

יעקב ליצמן: קיבלתי מכתב מחבר הכנסת אורי אריאל, האמת שאמרתי לו שאני מאוד מתלבט, שאני לא בטוח שזה שייך לוועדה שלנו, הוא הסביר לי שהוא לא מדבר על ההיבט האנושי אלא הוא מדבר על התקציב שמהעדר תקציב לא יוכלו לעשות את זה.

יעקב ליצמן: אני אמרתי שהיום זה לא יצא לפועל, אני אשתדל באחת הישיבות הקרובות, אבל אני לא בטוח אם תהיה לנו עוד ישיבה עד אחרי סוכות.

יעקב ליצמן: לא בטוח.

יעקב ליצמן: לכן אם תהיה ישיבה בהחלט, בעזרת השם.

שי חרמש: אני רוצה שנתחיל את הישיבה במשהו קצת יותר אופטימי.

שי חרמש: אני חזרתי אתמול מביקור אצל חקלאי בקעת הירדן, ולא יאומן איך ארבעת אלפים איש שגרים שם מייצרים מאה מליון דולר ייצוא חקלאי, עם אחד עשרה אלף דונם תמרים, עם ייצוא התבלינים הגדול ביותר בארץ, ממש תענוג לעיניים.

שי חרמש: לשבת פה ולשמוע את כל הביקורות זה נהדר, כדאי גם לצאת לשטח לראות דברים אחרים.

יעקב ליצמן: חבר הכנסת ברכה.

מוחמד ברכה: אדוני היושב ראש, רבותיי חברי הכנסת.

מוחמד ברכה: דבר ראשון, אני חושב שההסכם הזה חייב דיון בוועדה.

מוחמד ברכה: דבר שני, נמצאו הכלים כדי להגיע לכל חשבון קטן של האזרח.

מוחמד ברכה: מתי הממשלה תמלא התחייבויותיה כלפי השלטון המקומי?

מוחמד ברכה: יש רשויות שקורסות בגלל אי מילוי התחייבויות הממשלה כלפי הרשויות, במיוחד בצפון, במיוחד ביישובים הערביים.

מוחמד ברכה: לפני חודשיים אדוני היושב ראש, הושקה השדולה המוניציפלית בראשותו של חבר הכנסת ברוורמן.

מוחמד ברכה: אני חושב שצריך לקיים דיון במליאת הוועדה בעניינים האלה.

מוחמד ברכה: אני חושב שהשדולה, אדוני, חבר הכנסת ברוורמן, צריכה להיכנס לעובי הקורה.

מוחמד ברכה: יש קטסטרופות שפשוט מהלכות בדמות של אנשים אומללים בכל מיני מקומות, וזה דבר שאנחנו לא יכולים לדון על התקציב במאקרו ולשכוח את אותם אנשים שכבר חודשים רבים, עשרה חודשים ואחד עשר חודש, לא מגיעים לפת לחמם.

יעקב ליצמן: תודה אדוני חבר הכנסת ברכה.

יעקב ליצמן: אני חייב להודות שאני רציתי להעלות את זה גם כן, וטוב שהעלית את זה.

יעקב ליצמן: בהחלט נקיים דיון, אבל לפני דיון אני רוצה לשמוע מהנגיד אם הוא רוצה להגיב על זה, אני חושב שזה דבר חמור.

ראובן ריבלין: עוד לא נתבקשנו לאשר העברה תקציבית, עד היום.

יעקב ליצמן: אדוני, נמסר לי שלא צריך, כי יש בתוכו.

יעקב ליצמן: אז הפטנטים עובדים שם, אז מצויין.

יעקב ליצמן: אבל בכל אופן אם אני זוכר טוב באחת הישיבות, לא רצינו לתת לבנקים את כל המידע, עם הפחד הזה שהם יוציאו נתונים החוצה.

יעקב ליצמן: אני חושב שהבנקים אין להם רשות, לדעתי, אני לא יודע אם זה לפי חוק אבל מוסרי בטח לא, מעבר למס הכנסה, אין להם שום רשות להוציא חובות למישהו אחר, לא משנה רשויות, לא משנה לאף אחד.

יעקב ליצמן: אם זה הנושא, לדעתי אני גם מעלה את זה, אני מכבד את הנגיד לפתוח את דבריו, בהמשך אני אשמח מאוד אם יתייחס.

אחמד טיבי: תודה אדוני היושב ראש.

אחמד טיבי: דבריי מופנים לכבוד הנגיד, לאחר שחזרתי וקראתי את החומר הזה ברפרוף קל.

אחמד טיבי: הנגיד יודע שהתעניינתי מאוד, גם בפגישה איתו וגם בפגישה עם קודמו בשאלה כמה פקידים ומועסקים יש בבנק ישראל, כנראה בסביבות תשע מאות.

אחמד טיבי: כמה מהם הם ערבים.

אחמד טיבי: עד לפני שנה המספר היה אפס מתוך תשע מאות.

אחמד טיבי: לפני שנה היתה מהפיכה, והתקבל ערבי כלכלן, על פי כישורים, ואומרים שהוא מצויין.

אחמד טיבי: מאז, למרות ששמעתי דברים ברורים נוקבים וחשובים, שאמר לי הנגיד באופן אישי, על פתיחת שורות הבנק לקבלת אזרחים ערבים, מוכשרים, על פי כישורים, ובנקיטת מדיניות של העדפה מתקנת, המספר הזה לא מצליח להתרומם מעל לאחד כנראה.

אחמד טיבי: אם אני טועה אז הוא הוכפל, אבל אני לא בטוח.

אחמד טיבי: לכן אדוני מה צריך לעשות כדי שבנק ישראל בכל זאת יצליח ליישם את המדיניות שלו, של קליטת ערבים, שהיא מדיניות מוצהרת.

אורית נוקד: אדוני היושב ראש, עד היום היה באמת מקובל להעביר את חוק ההסדרים והתקציב מייד בשבוע הראשון שבו המליאה התכנסה.

אורית נוקד: וחברי הכנסת, ובעיקר אלה שהם בקואליציה, היו מצביעים, בדרך כלל היה רוב וזה היה עובר קריאה ראשונה.

אורית נוקד: אני זוכרת ששר האוצר אמר שהוא ינהג אחרת, ועד היום אנחנו לא קיבלנו לא העתק של חוק ההסדרים, גם לא את תקציר החלטות הממשלה.

אורית נוקד: ורציתי לבקש אם אפשר שתהיה פנייה מסודרת שלך כיושב ראש ועדת הכספים לשר האוצר, על מנת שאנחנו נקבל את חוק ההסדרים עוד לפני שהמושב הזה יתחיל.

יעקב ליצמן: אני רוצה לבקש את סליחתך חברת הכנסת אורית נוקד, את יודעת בדרך כלל שאני נענה לבקשתך, הפעם אני חייב לסרב כי אין לי בכלל חשק לראות את חוק ההסדרים הזה, לכן אני לא אבקש אותו.

יעקב ליצמן: לגמרי לא מעניין אותי, אני חייב להגיד לכם את זה, גזירות שיחזיקו שמה, מה שיותר זמן שיחזיקו אצלם את זה יותר טוב לעם ישראל וכלל ישראל.

יעקב ליצמן: לכן גבירתי, אם את כל כך מתגעגעת לגזירות שלהם אנא בטובך, אני אתן לך את הכתובת, את יכולה לבקש את זה לבד.

יעקב ליצמן: אני לא מתיימר אפילו לבקש ולדבר.

יעקב ליצמן: הייתי שוקל, גם אם הם יבקשו, מה לעשות.

יעקב ליצמן: אבל זה אחר כך.

אורית נוקד: אני פשוט רוצה להיערך על מנת לתקוף במקומות הנכונים.

ראובן ריבלין: אורית נוקד מבקשת בקשה מוגזמת.

ראובן ריבלין: אני מציע רק שיראו את זה לחברי הקואליציה לפני קריאה שנייה ושלישית.

ראובן ריבלין: לא צריך להגזים,

יעקב ליצמן: אדוני חבר הכנסת ריבלין, אני לא מאמין ששר האוצר יראה את זה לחברי הקואליציה.

יעקב ליצמן: מקסימום לשלושת חברי הכנסת של מפלגת העבודה.

יעקב ליצמן: זה אולי כן.

יעקב ליצמן: אם הם רוצים יש לכם פרוטקציה יותר מכל חברי ועדת כספים, אנא בטובך.

יעקב ליצמן: תודה רבה רבותיי, מספיק עם כל ההצעות לסדר.

דוד טל: אדוני היושב ראש, אני מניח שהנגיד שלא שומע אותנו כרגע בטח יתן לנו איזו סקירה מקיפה על בנק ישראל, אבל אני הייתי מאוד מעוניין וחשוב לדעתי לשמוע מדוע בנק ישראל לא מעודד בנקים זרים להיכנס למדינת ישראל כדי ליצור יותר תחרות עם הבנקים הקיימים, ומדוע הוא אפילו לא מעודד אנשים מבחוץ להיכנס פה לגרעיני השליטה של הבנקים, בגלל כל מיני חסמים כאלה ואחרים הדבר הזה נמנע.

דוד טל: אני יכול לפרט אבל אני חושב אחרי שהנגיד ירצה את הרצאתו המלומדת.

יעקב ליצמן: תודה רבה.

יעקב ליצמן: אדוני הנגיד בבקשה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: תודה רבה אדוני כבוד היושב ראש.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני אתחיל עם המצב לפני הלחימה ואחר כך נעבור להשפעה של הלחימה והתחזית עד סוף השנה הזאת ול-2007.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ונתחיל עם שיעור הצמיחה, ששיעורי הצמיחה של המשק עד המחצית הראשונה של 2006 רואים שם את השנה המצויינת של 2000, אחר כך המיתון, התחלנו לצאת מהמיתון ב-2003, שיעור הצמיחה התחיל לגדול מ-2004, במחצית הראשונה של 2006 הגענו לחמישה פסיק שבעה אחוז בקצב שנתי.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זאת אומרת התאוששות מרשימה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אבל התאוששות שלא המשיכה במשך המלחמה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי האינפלציה, יעד האינפלציה שהממשלה קבעה היא להגיע לשיעור האינפלציה בין אחוז אחד לשלוש, עם הקווים האדומים שם בסוף השקף, והיינו סביב היעד רוב הזמן בשנה וחצי האחרונות, ועכשיו אנחנו קרוב לאמצע היעד.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: שיעור האינפלציה לשנים עשר החודשים האחרונים, החודש היה 2.2, קרוב מאוד לאמצע היעד.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זאת אומרת שלמרות הצמיחה המהירה הצלחנו לשמור על יציבות מחירים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי שער החליפין, רואים למעלה את השער מול הדולר, למטה את השער מול הסל.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: רואים יציבות מרשימה ואפילו ייסוף קטן בסוף התקופה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לפני שנה וחודש, חודשיים, החלטנו לשים קץ לרצועה, שהיה בפועל אני לא יודע ממתי, נדמה לי מ-90', משהו כזה, אבל זה לא השפיע מאוד על יציבות השער.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי האבטלה, זה הכל עד תחילת הלחימה, האבטלה הגיעה לפני שנה לרמה של קצת מתחת לתשעה אחוז, וזה כמעט ולא השתנה מאז.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: מה שכן קרה זה שהיה גידול במספר העובדים, היה גידול בשיעור ההשתתפות בשוק העבודה, זאת אומרת יותר אנשים חיפשו עבודה, וגידול במספר המועסקים אבל גם באותו זמן גידול בשיעור האבטלה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אנחנו לא יודעים מה יקרה לזה עכשיו, אני מקווה שזה ימשיך לרדת, אבל זה גם חשוב שיש יותר אנשים לפחות שמחפשים עבודה ושחושבים כנראה שהם יוכלו למצוא מקום עבודה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: עכשיו לגבי מה שקרה מאז תחילת הלחימה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: היום, ביומיים שלושה ימים אחרי, נתחיל עם השווקים הפיננסיים, ביומיים שלושה ימים הראשונים של הלחימה היה איזה פיחות של שלושה אחוז, זה הפיחות הכי גדול שהיה מאז המשבר הרוסי ב-98'.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אחר כך זה הגיע ל-4.54, משהו כזה, אחר כך ערך השקל התחיל לחזור לרמה שהגענו אליה לפני הלחימה, ובסוף הלחימה הגענו פחות או יותר בדיוק לערך השקל בתחילת הלחימה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: כאשר מסתכלים על מה קרה רואים שמה שמאוד מעניין זה שבעצם ישראלים, אזרחים, הביאו את הכסף שלהם הביתה, בניגוד למה שקרה בעבר שהם ברחו לחוץ.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה ישראלים שהיה להם אמון במשק, וזה סימון מאוד טוב לגבי האמון.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אבל זה גם ברור שהזרים לא יצאו בכמויות גדולות, אז הם גם כן, במקום להמשיך להביא כסף לארץ הם עמדו ברמה פחות או יותר, הם עמדו ברמה של ההשקעות שלהם בתחילת הלחימה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: מאז היו זעזועים קטנים בערך השקל ובימים האחרונים היה ייסוף שלקח אותנו לערך של ארבע שלושים ושתיים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: מה ההשוואה בינינו וכל המדינות האחרות?

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: שם אתם תראו אותנו באדום, זה מה שקרה לכל המטבעות היחסית חשובים ביחס לדולר.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אנחנו באמצע פחות או יותר.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: יש אלו שהיה להם ייסוף גדול, למשל ניו-זילנד, למשל טורקיה, יש אלו שהיה פיחות יחסית גדול, למשל דרום אפריקה, למשל נורווגיה, נורווגיה משום שמחיר הנפט ירד.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אבל אנחנו פחות או יותר טיפוסית למרות הלחימה, וזה החלק החשוב, שזה כמעט ולא השפיע על העמדה של אנשים לגבי המשק שלנו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: מה קרה בשוק המניות?

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה קצת מורכב כאן, אנחנו בכחול כהה, למעלה, היתה ירידה חדה בתחילת המלחמה של שמונה אחוז, אחר כך הבורסה התחילה לעלות, ועד אתמול זה הגיע כמעט לרמה של לפני הלחימה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: בכחול, שווקים מתעוררים, רואים שאנחנו מתחילת הלחימה בעצם מאוד דומה למה שקרה להם, הנסד"ק עלה בהרבה יותר מהשוק הישראלי, זאת אומרת שהבורסה היתה יציבה אבל ביחס לבורסות דומות בעולם אולי עלתה פחות או ירדה יחסית ביחס לאחרים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: יש מקום אחד, ואני אחזור לזה בסוף המצגת, שבו רואים שינוי ביחס למדינות אחרות, וזה אם מסתכלים על אג"חים שלנו לעשר שנים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: בין האחד עשרה ביולי עד העשרים בספטמבר שיעור התשואה, שחר לעשר שנים עלה ב-0.2 אחוזים, קוראים לזה שתי נקודות בסיס.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: כמעט בכל מדינה אחרת, כמעט כל המדינות היתה ירידה די חדה בשיעורי התשואה, שיעורי ריבית לעשר שנים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: היחיד שזה גם עלה היה בדרום אפריקה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז שם המצב שלנו פחות טוב ממה שקרה לאחרים, וזו תהיה הנקודה האחרונה של המצגת הזו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז אלו השווקים הפיננסיים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אם תיתן לי לחזור לזה בסוף, זה אומר שיש איזה שינוי בפרמיית הסיכון שאנחנו צריכים לשלם, לפחות לעשר שנים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי השפעת הלחימה על המשק, באמצע הלחימה עשינו חישובים, לגבי איך זה ישפיע, ויצאנו באומדן שאם הלחימה תמשיך חודש אז זה יעלה לתמ"ג, זה חשוב להבין שזה תמ"ג, לא תקציב, לתוצר המקומי כ-0.8 אחוז.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: להגיד את האמת, אני חשבתי שמחלקת המחקר שלנו היתה קצת אופטימית אז אני תמיד אמרתי 0.8 עד אחד, בעצם הם יצאו עם 0.8, זה היה התחזית שלהם לחודש, ואפשר לראות שם איך הם בנו את האומדן.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ההשפעה שתמשיך לאורך זמן זה יהיה השפעה על התיירות, במיוחד תיירות חוץ, שבעבר זה לקח הרבה זמן לחזור למצב הקודם, ואנחנו רואים עכשיו משהו דומה שקורה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי התמ"ג בצפון, האומדן שלנו היה שפחות או יותר במשך המלחמה זה ירד בחמישים אחוז, זה מתייחס לחמישה עשר אחוז של המשק, אפשר יהיה להתחיל מחמישים אחוז של חמישה עשר אחוז לחודש אז מגיעים לאפס פסיק חמש, אפס פסיק שש, צריכים להוסיף את התיירות והשירותים ומגיעים ל-0.8.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז אתם רואים בשקף הבא שמחלקת המחקר לדעתנו היום היה מאוד מדוייק באומדן שלהם.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לפני הלחימה חשבנו ששיעור הצמיחה השנה יגיע ל-5.4 אחוז.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: עכשיו התחזית שלנו זה 4.6 אחוז, זאת אומרת 0.8 אחוז ירידה ברמת התמ"ג.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זאת אומרת במונחים של תמ"ג משהו קרוב ל-4.7 מיליארד שקל השפעה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי 2007, אנחנו צריכים להניח כמה דברים, אז הנחנו שהמצב הבטחוני באיזור הצפון יתייצב, מה שמאוד חשוב לנו זה צמיחת הסחר העולמי, זה יחסית שמרני שם, זה מבוסס על תחזיות של קרן המטבע, 7.5 אחוז, זה משפיע עלינו משום שארבעים אחוז של התמ"ג שאנחנו מייצאים, ארבעים אחוז של התמ"ג שלנו, אז אנחנו תלויים בשווקים הבינלאומיים,

יעקב ליצמן: זה מתקיים, הצמיחה בחסר העולמי?

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: כן.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: השנה זה יותר גבוה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה שמרני, מה היה התחזית של הקרן, שמונה אני חושב, אז לקחנו מספר קצת יותר נמוך כדי להיות שמרניים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אבל הקצב זה מאוד מהר, בגלל סין והודו, קצב הגידול בסחר בינלאומי הוא מאוד גבוה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: והצטרכנו להניח שיהיה איזה גידול בהוצאות בטחוניות ב-2007, 2008.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז עם ההנחות האלה אנחנו מגיעים לתחזית ל-2007 של ארבעה אחוז, לקחנו בחשבון כאן או הנחנו גם, לא כתבנו את זה שם, שאי ודאות לגבי המצב הגיאו-פוליטי ישפיע קצת על ההשקעות במשק ועל ייבוא הון למשק, אז זה גם קצת שמרני, אני מקווה שזה שמרני שלקחנו את זה בחשבון.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: עכשיו אחזור לשאלה של מה קרה לתקציב ומה יקרה לתקציב.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ל-2006 תראו ירידה במיסים, תוספת לתקציב הבטחון, והפיצויים הישירים לתושבי הצפון שמגיעים לבערך אחוז אחד של התוצר, חלק שימומן על ידי הקרן הפיצויים, וזה ייקח אותנו לגרעון שיגיע קרוב לשני אחוז של התוצר, בניגוד לבערך משהו בין חצי ואחד שציפינו לפני הלחימה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: איזה גידול בגרעון ב-2006.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי 2007 הנחנו שתהיה תוספת לתקציב הבטחון של 3.5 מיליארד שקל, שיגיע מעל העלייה שבעצם נכנס לבסיס, לדעתנו של מיליארד ב-2006.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ביחס לשיעור הצמיחה של הוצאות ממשלתיות יש לנו את היעד של 1.7 אחוז לשנה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: הממשלה מנסה להגדיר את הבסיס.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: עכשיו אנחנו מתחילים להיכנס לדברים מאוד מורכבים, וזה לוקח הרבה זמן להבין מה בתוך הקופסה, מה לא בתוך הקופסה, איזה חלק של ההוצאות החד פעמיות בכל זאת ממשיכות עוד שנה, אז ההתנתקות, הם הגדירו את ההתנתקות כהוצאה חד פעמית, אבל הוצאה שתמשיך שנתיים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אותו הדבר עם הלחימה, שזה יהיה, מגדירים את זה כחד פעמי שימשיך שנתיים, אפילו שנתיים וחצי.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז כל הבעייה כאן זה שכל פעם שמגדירים משהו, אם צריכים כל שנה להגדיר משהו כחד פעמי זה בעיה, ואם צריכים להגדיר כל שנה משהו כחד פעמי שממשיך יותר משנה ושנתיים אז זה גם בעיה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז אנחנו צריכים, כדי לשמור על האמון בתהליך התקציבי, להיות מאוד מאוד, אז בעצם יש, כמו שחברת הכנסת יחימוביץ אמרה, יש בעצם גידול של 3.8 אחוז בהוצאות הממשלתיות השנה, ואנחנו מנסים להגדיר חלק כזמני ולא להכניס אותם לבסיס ההוצאות.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: וזאת הסיבה שיש מה שנקרא הקופסה, שהממשלה מנסה לשים בתוך הקופסה איזה הוצאות בטחוניות שימשיכו עד 2008.

יעקב ליצמן: ב-2006 לא היו הוצאות כאלו?

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: היו, לא מעבר לאחוז שהגדילו.

יעקב ליצמן: אבל אני שאלתי אם השנה באחוז אחד, מה שחברת הכנסת יחימוביץ שאלה לגבי 2007 בחצי אחוז, האם אין חלק מזה ב-2006?

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה לא לגמרי ברור לנו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זאת אומרת שיש עלייה של מיליארד שקל בתקציב הבטחוני שלדעתנו ייכנס לבסיס התקציב הבטחוני, אבל לא לבסיס ההוצאות.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זאת אומרת שיש קיצוצים במשרדים האחרים, שעקרונית יתן לסך הכל ההוצאות לא לעלות באחוז אחד.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: מה בעצם יקרה, אני לא בטוח.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אבל זה התכנון עד היום.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי 2008, יש אחוז אחד של גידול בהוצאות שימשיך מצד הבטחוני, זה לפי התכנית הנוכחית יסכם ב-2008, אבל כולנו יודעים שיש את הוועדה הזאת שצריך להמליץ על תקציב הבטחוני, ושהדו"ח שלהם כנראה יגיע ב-2007 ולא ידוע מה הם ימליצו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז יש את האי ודאות ביחס, לפי מה אני זוכר ראש הממשלה אמר שהממשלה תמנה ועדת מומחים לבטחון שיביאו המלצות לגבי התקציב הבטחוני.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ויעד הגרעון ל-2009 חוזר לאחוז אחד.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: בעקרון.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אגב יש כאן איזה הסכמים עם האמריקאים ביחס לערבויות שקיבלנו ושהם האריכו עד 2011, שגם משפיעים על היעדים האלה.

יעקב ליצמן: האם מה שהיה נכון ל-2003 נכון להיום, לגבי האחוז הזה?

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: תשמע, קרו דברים.

יעקב ליצמן: אז היינו, אומרים במצב קטסטרופלי בבחינת המשק, בסדר, אבל מאז קרו דברים.

יעקב ליצמן: האם לא נכון, נניח שהתחייבו לאמריקאים ב-2003 לאחוז אחד, נניח בצדק, על אף שאני לא בטוח, אבל נניח בצדק.

יעקב ליצמן: אבל זה ברור שאם גדלנו בהרבה יותר מהיר מאז עד עכשיו אז ברור שאפשר להסביר לעולם שהאחוז הזה לא קדוש.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: כן, אפשר להסביר.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אנחנו בינתיים גם העלינו את שיעור הצמיחה של ההוצאות, זה היה חלק של ההסכם הקואליציוני, ואנחנו צריכים לקחת דבר אחד בחשבון, אי אפשר להגיד שאנחנו לא, איך אומרים, חשופים, לזעזועים הרבה יותר גדולים מכל משק אחר.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: העובדה שאנחנו היום במצב קשה לא אומר שזה הפעם האחרונה שזה יקרה, לצערי, אז אנחנו צריכים להיות במצב חזק לפני הזעזוע הבא.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: והעובדה שהצלחנו לשמור על היציבות במשך הלחימה הזאת, נדמה לי שזה תוצאה של המדיניות שהיתה עד תחילת הלחימה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: יש לנו עוד את הבעייה של החוב, ואני דיברתי גם בניו-יורק וגם בסינגפור עם כל שלוש חברות הדירוג.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: כל אחד התייחס לבעייה של החוב ואחד אמר לי משהו שאני לא עניתי לו, משום שלא היתה לי תשובה טובה, אז הוא אמר תשמע, מאז 94' כל שלוש שנים היה לממשלת ישראל איזה תכנית ביחס לתקציב, ואחרי שלוש שנים הם הגדירו תכנית חדשה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אתם עוד לא הוכחתם שאתם יכולים לעמוד ביעדים שלכם.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז מה יכולתי להגיד, אז אמרתי שבכל זאת הצלחנו לעמוד באופן הכי סביר ביעדים אחרי מה שקרה לנו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: הוא אמר אני יודע, אבל דברים קורים לכם.

יעקב ליצמן: מה שבניימין נתניהו עשה, למרות שאני חולק על חלק מהדברים לגבי קצבאות, אבל מה שהוא עשה במשק, אי אפשר לבטל את זה בהינף יד ולהגיד שהוא לא העמיד את זה על הרגליים, עם כל הכבוד.

יעקב ליצמן: הוא עשה את זה לא בשלוש שנים, הוא עשה את זה בשנתיים, הוא רק חתך בבשר החי.

יעקב ליצמן: אני שם לב שאדוני לא דיבר מילה אחת על עוני, אז אני אשאיר את זה לשאלות?

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי איך שהזרים רואים אותנו, אפשר לראות את זה לא רק במה שהם אומרים אלא גם במה שהשווקים עושים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז יש משהו שמאוד מורכב ומעניין, אפשר לקנות בשוק ביטוח נגד האפשרות שממשלת ישראל לא תשלם את החובות שלה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה נקרא CDS, וצריכים לשלם עבור האפשרות הזאת לחמש שנים 0.31 אחוז.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זו עלות של הביטוח הזה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: מאז תחילת הלחימה, היתה איזו עלייה במחיר הזה בתחילת הלחימה, ועכשיו זה חזר לנקודת המוצא.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זאת אומרת שהם לא שינו את דעתם.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אגב הם שינו את דעתם מאוד מתחילת 2003, אז זה עלה אחוז אחד, עכשיו זה רק 0.31.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז זה אחד המדדים הכי ברורים לגבי האמון ביכולת של ממשלת ישראל לעמוד בחובות שלה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: דבר דומה שמדבר על היציבות של הציפיות של הזרים, אנחנו מוכרים אגרות חוב בדולרים, ושיעור התשואה או שיעור הריבית לעשר שנים עליהם זה תשעים וארבע נקודות בסיס יותר גבוה מזה של ארצות הברית.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה עלה קצת מתחילת הלחימה, אבל לא בהרבה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ומה שרואים למעלה שבין 2003 ועד היום היתה ירידה חדה בפרמיה שאגרות חוב של מדינות מתעוררות, זה ירד מאוד מהר, שלנו היה יציב.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז ביחס למדינות מתעוררות אחרות המצב שלנו לא השתפר, אבל המצב שלנו טוב.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לשאלה שאתה שאלת, והשקף האחרון, יש מקום אחד שקרה משהו שקצת בעייתי.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: וזה הפער בין שיעור הריבית השקלי לאג"חים שחרים של עשר שנים, ואגרות חוב של ממשלת ארצות הברית הדולריות.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז בתחילת הלחימה הפער עמד ב-1.25 אחוז.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה קפץ ל-1.6 בתחילת הלחימה, ירד קצת, ואחר כך היה כל האי ודאות לגבי התקציב ורואים שזה הגיע ל-1.75 אחוז.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה נשמע כהבדל קטן, חצי אחוז, מאז תחילת הלחימה עד עכשיו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אגב זה חזר ל-1.75 בימים האחרונים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אבל זה שינוי גדול, וזה משפיע על משכנתאות למשל.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: שיעור הריבית למשכנתא זה לא מבוסס על שיעור הריבית של בנק ישראל אלא על שיעור הריבית של אגרות חוב לעשר שנים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז שם היה איזה עלייה, וזה לדעתנו מתייחס לאי ודאות לגבי מה שיקרה במשק בעשר שנים הבאות.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אפשר להגיד שביחס לטווח הקצר אנחנו חזרנו כמעט בשווקים הפיננסיים, חזרנו כמעט למצב שלפני הלחימה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ביחס לטווח קצת יותר ארוך יש איזה גידול באי ודאות שרואים בשווקים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: יש רק דרך אחת להוריד את הפער הזה וזה להמשיך להוכיח להם שאנחנו בעצם משק יציב, שאפשר להשקיע בו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ואני מקווה שנצליח לעשות את זה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: בינתיים הנתונים לדעתי, מה שאני רואה היום, הרבה יותר טוב ממה שציפיתי שנראה אחרי חודש של לחימה ביחס לשווקים הפיננסיים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז אני מקווה שנוכל ונמשיך להצדיק את האמון של כולם במשך שלנו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אנחנו תמיד חושבים, ומדברים במונחים של אמון של זרים, אבל זה לא הזרים שהכי חשובים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: כל ישראלי שרוצה להשקיע בחו"ל יכול להשקיע.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: יכול ללכת לקרן שמשקיעה בחו"ל ולבקש שהם יעבירו את הכסף לקרן הזו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: הם לא עשו את זה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז זה האמון של ישראלים, יש הרבה יותר כסף שיכול לצאת ממדינת ישראל של ישראלים מכסף שיכול לצאת מהמדינה ששייך לזרים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז האמון של האזרחים שלנו שבעצם מרשים כאן, ושאני מקווה שנוכל להמשיך להצדיק את האמון הזה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז תודה רבה אדוני היושב ראש.

יעקב ליצמן: בכל אופן אחזור לשאלה של ח"כ וילן, מה שהוא הזכיר לגבי המע"מ, אני רוצה לשמוע כמה מלים, לפני שנכנסים לשאלות.

יעקב ליצמן: בכל זאת אני אחזור עוד פעם לנושא הזה, מה דעתך לגבי הפער של העניים ועשירים.

יעקב ליצמן: אחר כך יש לנו רשימה, אנחנו נשאל שאלות.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני אתחיל עם חבר הכנסת טיבי, אחר כך שאלה לגבי בנקים זרים, עכשיו לעניין העוני.

יעקב ליצמן: אז אם כך נעשה את הסיבוב, אחר כך תענה לכולם.

דוד טל: אני התחלתי לנגיד עם השאלה מדוע בנק ישראל לא מעודד הכנסת בנקים זרים למדינת ישראל, מפני שכבר הממונה על ההגבלים העסקיים קבע חד משמעית שיש פה קבוצת ריכוז, ואנחנו רואים את זה לאורך כל הדרך, ברמות העמלות, בשיעורי העמלות והריביות.

דוד טל: מדוע בנק ישראל לא מעודד בנקים זרים, כשסך הכל הוא צריך אני חושב להסיר כל מיני חסמים, לדעתי די פשוטים, אולי במערכת הכוללת זה קצת מסובך יותר לעשות את זה.

דוד טל: מעבר לכך רציתי לשמוע את דעתו של בנק ישראל לגבי מלווה מלחמה, מה דעתו של בנק ישראל בנושא מלווה מלחמה, שכן מלווה מלחמה לא קובעים כל יום, קובעים את זה חד פעמי, כשקורית מן מלחמה שכזאת.

דוד טל: נושא נוסף שגם חברתי שלי העלתה כאן, אנחנו רואים, והערתי גם, שיש לבנק ישראל יעד גרעון, יעד אינפלציה, יעד הוצאות, והיכן באמת היעד החברתי, האם בנק ישראל לא סבור שיש השלכות על המשק הישראלי לטווח הארוך אם לא נקבע יעד חברתי כזה או אחר, אם אין בכוחו להשפיע על הנושא הזה.

דוד טל: ודבר אחרון, זיכוי במס על ריבית במשכנתאות לזוגות צעירים, שזו להם הדירה הראשונה.

דוד טל: אני חושב שבקרב השכבות הבינוניות ומטה קיים מירמור קשה מאוד בכל הנושא הזה שהם לא מצליחים להגיע לדירה.

דוד טל: אני חושב שזיכוי במשכנתאות על ריבית יוסיף משהו, לעניות דעתי, להתנעת המשק.

דוד טל: יירכשו אולי עשרות אלפי דירות חדשות.

דוד טל: לפני כמה שנים לפחות אני זוכר שהיו מונחות כאבן שאין לה הופכין למעלה ממיליארד שקל מפני שאנשים לא ניצלו משכנתאות בגלל סיבות כאלה ואחרות.

דוד טל: אני חושב שזיכוי שכזה יגרום לאיזה שהוא התנעה של תהליך בקרב הזוגות הצעירים שאין בכוחם לרכוש דירה.

אבשלום וילן: יש לי מספר שאלות לנגיד.

אבשלום וילן: אחת היא מה ששאלתי קודם, אנחנו מבלבלים פה קצת מבחינה מקצועית הייתי אומר בין נתונים כלכליים לנתוני תזרים המזומנים.

אבשלום וילן: כל בעל עסק אוהב לעשות את זה וגם המדינה ברמת המקרו עושה את זה.

אבשלום וילן: אתה בעצמך אמרת, יש קופסה, אז מה שפורסים לשלוש שנים, אומרים הוא לא בתקציב.

אבשלום וילן: למה הוא לא בתקציב, מה שאני למדתי מהספרים שלך ושל אחרים שברגע שעשית את ההוצאה היא חייבת להיות בתוך התקציב.

אבשלום וילן: איך תממן אותה, זה תזרים מזומנים.

אבשלום וילן: עכשיו פה כל הזמן מתחכמים.

אבשלום וילן: בהתחכמויות, אני שואל אותך בתור הכלכלן הראשי, היועץ הכלכלי של ממשלת ישראל, אתה ממליץ להמשיך להקטין את החובות, לא להוריד מע"מ, מתוך גישת השווקים ומה שתיארת פה.

אבשלום וילן: זה בסדר.

אבשלום וילן: אבל קודם כל אתה עושה פה תחזית ל-2008, ואני אומר לך הערה פוליטית, שאיך שלא תסתכל עליה תצטרך לקבל אותה, ולא חשוב מה השקפתך.

אבשלום וילן: רוצה לומר, לפני שנה פרשנו הוצאה של ההתנתקות, בערך תשעה מיליארד שקלים.

אבשלום וילן: השנה יש לנו הוצאה של המלחמה שהיא שמונה פסיק שתיים מיליארד שקלים.

אבשלום וילן: נכון לעכשיו.

אבשלום וילן: עד 2008, והכל פורשים את זה במונחי תזרים מזומנים ומשחקים עם התקציב.

אבשלום וילן: אם תהיה התקדמות מדינית ואם יצטרכו לפנות התנחלויות, תהיה הוצאה נוספת.

אבשלום וילן: אם מה שהמתנחלים רוצים יקרה, לא יגעו באף התנחלות, יהיה קפאון מדיני, סביר להניח שיהיו עוד סיבובים אלימים כאלה או אחרים, שוב תהיה אקסטרא הוצאה.

אבשלום וילן: רוצה לומר במדינת ישראל איך שלא תתגלגל אתה צריך להניח ברמת אי ודאות שהנושא הפוליטי צבאי מדיני צריך לשים בצד שניים שלושה מיליארד שקל בשנה.

אבשלום וילן: אז אני שואל אותך את השאלה בכל אופן, שאחרי הכל בשורה התחתונה כלכלה היא בדרך כלל כלי, היא אמצעי ולא מטרה.

אבשלום וילן: המטרה היא רווחת התושבים, רווחת האזרחים, בניית החברה.

אבשלום וילן: עכשיו פה יש לנו בעיה מאוד גדולה.

אבשלום וילן: אנחנו באנו ממסורת שיוויונית, רוצה לומר אירופאית סוציאל דמוקרטית, ואנחנו נמצאים בפערים, ואתה רואה את זה בכל הנתונים, חברתיים, שמזכירים את אמריקה בלי העוצמה הכלכלית של אמריקה.

אבשלום וילן: אתה הכלכלן הראשי של ממשלת ישראל, מה יש לך לומר ככלכלן על כל הנושאים החברתיים.

אבשלום וילן: אתה לא חושב שצריך לעשות איזה שהוא שיפטינג במשאבים כדי, בכל אופן, החברה הזאת עוד לא הגיעה אל המנוחה והנחלה, אין פה שלום, הילדים ממשיכים לשרת בצבא, איך מחזיקים את זה כשיש כאלה פערים חברתיים.

אבישי ברוורמן: אני אפתח בהערה אישית, הנגיד ואני ידידים כבר עשרים וחמש שנה, גם עבדנו ביחד בבנק העולמי, אז באמת בשבילי זה גם זכות, ואני אומר שאתה באת לכאן ונמצא כאן, זה באמת מהלך ציוני במובן האמיתי של המילה.

אבישי ברוורמן: לגבי הנושא אני חושב שחבריי העלו את הנושא, בעצם הנגיד הציג בפנינו תמונה שבעצם מציגה את האנומליה הישראלית, שמצד אחד ישראל הצליחה להוכיח, מבחינת מספר שנים, מבחינת גרעון תקציבי, אינפלציה, צמיחה מסויימת, היא נראית באינדיקטורים האלה מצויין.

אבישי ברוורמן: אבל כשמוסיפים את הווקטור למשתנים האחרים, רמת האי שיוויון, ורמת העוני, ורמת החינוך, וחוסר השיטור, כל הדברים, אני לא אציין גם את השחיתות, אז אנחנו רואים שפתאום מדינת ישראל נמצאת בבעיה קשה.

אבישי ברוורמן: ולכן הנגיד מציג, הוא אומר המגרש שלי זה המגרש הזה, אנחנו נשמור על יציבות, בעידן גלובאלי, השווקים רואים שאנחנו מתנהגים במקרו בסדר, ומה שקורה מבפנים זה בעצם לא בעיה שאנחנו לוקחים אותה בתור בעיה קרדינלית.

אבישי ברוורמן: החשש שלי, ומערכת הבחירות בעצם היתה הנושא המרכזי, שדווקא כל המשתנים האחרים יביאו לקריסת החברה הישראלית, קראנו לזה הבטחון החברתי, כי בסופו של דבר, וזה קרה גם בחברות רבות בעולם השלישי, כשכל המשתנים האחרים לא טופלו המדינה בסופו של דבר קרסה.

אבישי ברוורמן: לכן אני חושב שגם מבחינת ההוצאות, ואמרו פה בעבר, כרגע יש לנו את המלחמה.

אבישי ברוורמן: אני לא מסכים עם עמדת מר נתניהו שגידול ההוצאות במדינה שגידול האוכלוסייה קרוב לשני אחוז, שגידול בהוצאות יהיה רק באחוז אחד, וזה אומר שעל פני זמן לנפש שירותי הרווחה, שירותי החינוך הולכים ומצטמצמים.

אבישי ברוורמן: הצענו דרך אחרת, כמובן שהיתה גם מלחמה.

אבישי ברוורמן: אני רואה בעצם את הבעייה המרכזית, כי גם כשהסתיימו דיוני התקציב, אני רואה בשנים הקרובות, אינני רואה שום שינוי לגבי התוואי שיוריד אי שיוויון, שיוריד עוני, שישפר חינוך.

אבישי ברוורמן: בעצם אנחנו הולכים על תוואי מאוד מאוד שדרגות החופש שבו הן מאוד מוגבלות, תהיה פה דרמה גדולה, ניאבק על נושאים בחוק ההסדרים, בסופו של דבר יושב ראש הוועדה של הקופוזיציה, או הקואליציה אופוזיציה היו"ר יעקב ליצמן יעביר את התקציב כהרגלו, אבל התהליך יימשך.

אבישי ברוורמן: לכן אני באמת הגעתי למסקנה שבלי שינויים מבניים, גם בתהליך, אם אנחנו מדברים על תקציב בטחון, אני חושב שניקח למשל את נושא תקציב הבטחון, אנחנו עוד פעם ניכנס עכשיו, שמונה מיליארד, תשעה מיליארד, שלושים מיליארד.

אבישי ברוורמן: לא היה דיון רציני במדינת ישראל בתקציב הבטחון, ויושבים פה כתבים ותיקים, בתקציב הבטחון אין דיון רציני.

אבישי ברוורמן: היה אדם שאני הערצתי אותו בשם פרופ' יצחק זוסמן, שהיה מנכ"ל משרד הבטחון ב-1981, ופעם ראשונה בתולדות ישראל הוא סיכם עם מנכ"ל משרד האוצר, פרופ' עזרא סדן, הם היו חברים באותה פקולטה באוניברסיטה, בהשכמת שרי האוצר והבטחון שיהיה תקציב חמש שנתי, יתחילו להיכנס בדברים שאין בהם סדר עדיפויות.

אבישי ברוורמן: לצערנו מלחמת לבנון הראשונה מנעה את הביצוע של התהליך הזה.

אבישי ברוורמן: אם אנחנו לא ניכנס עכשיו לבניית תקציב בטחון חמש שנתי, שבו חותכים בשומנים ומחזקים את הלוחמים ומחזקים את הנושאים למלחמה הבאה אלא נמשיך באותן מסגרות שאנחנו הולכים, ללא מערכת בקרה, להבדיל דווקא מהסנאט האמריקאי, ששם בוועדה משותפת לכספים ובטחון יש לכל אחד עוזרים מנוסים, בבטחון, בצבא.

אבישי ברוורמן: כשאני יושב בוועדה הזאת אני מקבל את המסמכים בהתחלה, מוציאים אותם בסוף כי זה חסוי, אף אחד באמת, כולל חבריי האלופים, לא מבין בדיוק בכל הדברים האלה, הם אומרים את זה בעצמם.

אבישי ברוורמן: לכן גם תהליך התיקצוב, וזה נכון לגבי מה שמרה חברת הכנסת שלי יחימוביץ בהתחלה, גם לגבי הנושא שדיברנו שגם לגבי חוק ההסדרים, אנחנו הולכים לתהליך שהוא חד פעמי, חד שנתי, תמיד עם דרמות גדולות, ובתהליך הזה אני לא רואה שום שינוי רציני לגבי הבעיות שהופכות את ישראל למדינה חולה.

אבישי ברוורמן: ולכן לסיכום אני חושב שבסופו של דבר בלי רפורמות מרכזיות בשיטת השלטון ועבודת הכנסת אני חושב שאנחנו נאבק פה על שינויים שוליים בתקציב, אני לא רואה שום אפשרות כרגע לשינויים בסיסיים בהתדרדרות מדינת ישראל מבחינה חברתית ומבחינה פנימית.

מוחמד ברכה: אדוני היושב ראש, אדוני הנגיד, אני מודה על הסקירה.

מוחמד ברכה: יש לי שתי הערות קונקרטיות נקודתיות, הערה אחת יותר כללית מבחינה אידיאולוגית הייתי אומר.

מוחמד ברכה: הדבר הראשון לגבי הוצאות המלחמה.

מוחמד ברכה: כידוע הממשל האמריקאי היה נלהב ביותר להמשך המלחמה ומתנגד להפסקת האש.

מוחמד ברכה: האם יש התחייבות או מחוייבות אמריקאית לא רק לשלוח את הבנים של עמי האיזור להילחם זה בזה וליפול על מזבח האינטרסים האמריקאיים אלא גם הם יממנו את המלחמה הזו שבמשך שבועות ארוכים שבהם הוקז דם הם הצהירו שעוד לא הגיעה העת להפסקת אש.

מוחמד ברכה: האם יש התחייבויות אמריקאיות במימון המלחמה הזו, שהיא מלחמה במידה רבה, היא מלחמה אמריקאית.

מוחמד ברכה: דבר השני, בנושא החברתי, בנושא שבהמשך להערתו של ח"כ טל אבל בניסוח אחר.

מוחמד ברכה: לפני יומיים שלושה הנגיד החליט שהוא לא מעלה את אחוז הריבית.

מוחמד ברכה: האם בבנק ישראל יש מקום או האם צריך לשקול שיעור ריבית פרוגרסיבי.

מוחמד ברכה: זאת אומרת יש שיעור ריבית למטרות מסויימות שהוא נמוך יותר, למשל משכנתאות ודברים חברתיים, ושיעור ריבית אחר שמניב רווחים במקומות אחרים.

מוחמד ברכה: אני חושב שהגיעה העת, במקום לדבר על זיכוי ונקודות זיכוי לחשוב על שיעור ריבית פרוגרסיבי שבנוי גם על גישה חברתית של בנק ישראל ושל נגיד בנק ישראל.

מוחמד ברכה: הנקודה השלישית והיא העיקרית אני הייתי מעוניין לשמוע את דעתו של בנק ישראל באחד הנושאים החשובים ביותר בכלכלה הישראלית.

מוחמד ברכה: כשאנחנו דנים בתקציב אנחנו מקבלים הצעת תקציב, ספרים, עם מסגרת מסויימת.

מוחמד ברכה: הכנסת אין לה נגיעה, וזה בהמשך לדבריו של חבר הכנסת ברוורמן בנושא של תקציב הבטחון אבל מעבר לזה כמובן, הכנסת אין לה שום נגיעה בקביעת סדר העדיפות, בקביעת האידיאולוגיה שעומדת מאחורי התקציב.

מוחמד ברכה: זאת אומרת אז אומרים כשאנחנו אומרים להוסיף אתה צריך לומר מאיפה אתה מקצץ, לשמור על המסגרת.

מוחמד ברכה: האם בנק ישראל לא חושב שהגיעה העת לקיים שני דיונים בנושא של התקציב, דיון ביעדי התקציב ודיון בתקציב עצמו.

מוחמד ברכה: הדיון ביעדי התקציב הוא דבר נחוץ, גם לאיש הימין וגם לאיש המרכז וגם לאיש השמאל, כדי לבטא את הגישה האידיאולוגית שלו.

מוחמד ברכה: זאת אומרת כשאנחנו באים לדון בתקציב, לפני שאנחנו דנים במספרים ובמשרדים, מה הוא יעד הגרעון, מה הוא יעד הצמיחה, מה הוא יעד האבטלה או יעד התעסוקה, מה הוא יעד האינפלציה.

מוחמד ברכה: הרי בכל הדברים האלה אתה יכול לשקף את הדעה החברתית שלך, האם היא בעד קפיטליזם חזירי או בעד רגישות חברתית, בעצם העובדה שאתה קובע כמה שיעור היעד גרעון, כמה יעד אבטלה.

מוחמד ברכה: הדברים האלה מתחברים אחד בתוך השני.

מוחמד ברכה: לכן אני חושב שהגיע הזמן, במדינות מסויימות יש שני דיונים, יש ועדת כספים ויש ועדת תקציב.

מוחמד ברכה: אצלנו יש רק ועדה אחת.

מוחמד ברכה: הדיונים האלה נפרדים, בנושא של יעדי התקציב, הגישה האידיאולוגית, ומה הביטוי המספרי, הנומינלי, של אותה תפיסה אידיאולוגית.

מוחמד ברכה: מה חושב בנק ישראל בעניין הזה.

מוחמד ברכה: אני חושב שהגיעה העת באמת לקדם הצעת חוק כזו, יש לי הצעת חוק כזו שעומדת על שולחן הכנסת כבר שתי קדנציות, ואפילו שותפים לי כמה חברי כנסת מסיעות שונות, אבל הייתי רוצה לשמוע את דעתו של בנק ישראל בנושא הזה.

אמנון כהן: ראשית תודה על הסקירה אדוני הנגיד.

אמנון כהן: אדוני הנגיד, מעבר למצגת המכובדת שהגשת באמת לא ראיתי התייחסות או ייעוץ שלך לממשלה, לראש הממשלה ולשריה, שיבטא איך שהוא את הנושא החברתי, והנושא הזה שיבוא בעקבות שהתקציב של המדינה למעשה עבר, של 2006 באמצע השנה.

אמנון כהן: כתוצאה מזה יש תת ביצוע, בעקבות כך שלא נחתמו הסכמים חדשים מינואר, ולכן אפילו אם נרצה יש חלק מהביצועים שלא נוכל לביצוע.

אמנון כהן: אז יש תת ביצוע ויישאר תקציב מהתכנון שהיה ל-2006.

אמנון כהן: זאת אומרת, לא יגידו שאין תקציב.

אמנון כהן: לא שיוסיפו לנושא החברתי, הם באו וקיצצו בחוק ההסדרים, וגם הקפיאו תקציבים מסויימים, כאשר זועק דו"ח העוני ואומר שמעל מליון שש מאות אזרחי המדינה מתחת לקו העוני ומעל שמונה מאות אלף ילדים מתחת לקו העוני, כאשר ארבעים אחוז מהאוכלוסיה שכבר עובדת גם היא נמצאת מתחת לקו העוני.

אמנון כהן: יש פה בעיה קשה חברתית, וזה לא פחות חמור מהמלחמה שעברנו.

אמנון כהן: יש פה אנשים שאין להם מה לאכול, וראינו את זה בחג, את כל ארגוני הצדקה, כל העמותות שעשו עבודה מצויינת, אבל אני חושב שזה טעות של מדינת ישראל, המדינה צריכה לקחת את האחריות, היא צריכה לטפל במצב החברתי הזה, אבל המדינה יותר קל לה להתנער, ומבחינת תחזיות בעולם שנראה יפה ונראה טוב ונראה בגלובליזציה הכוללת טוב אבל אנחנו למעשה טומנים את ראשנו בחול ואומרים אצלנו הכל בסדר כשאצלנו הכל לא בסדר.

אמנון כהן: אנחנו מטייחים כמו שמטייחים כל דבר ומראים שהכל יפה והכל טוב.

אמנון כהן: ואני אומר אדוני הנגיד שאנחנו צריכים לתת את הדעת על זה, ואתה כיועץ כלכלי אמנם, אבל מאוד מאוד התרגשתי בנאום שלך והבנתי שיש פה רגישות חברתית, אולי השתנו דברים אבל אני יודע שרגישות אי אפשר להחליף והרגישות נשארת.

אמנון כהן: דבר אחרון שרציתי להגיד איך מתבצע נושא של ריכוזיות בבנקים, והיו הצעות חוק, ובאמת הקימו ועדת בכר, שדאגה להפריד את שוק ההון מהבנקים, ובאמת אני ציפיתי שייכנסו שחקנים חדשים למשק, שתהיה תחרות, תחרות אמיתית.

אמנון כהן: אבל לא ראינו תחרות, השוק הפנימי עשה את שלו, ולמעשה חברות הביטוח הן נכנסו ורכשו את הדברים, זה יצא מכיס אחד, נכנס לכיס השני.

אמנון כהן: צריך לגרום איזה שהוא תהליך, יש ריכוזיות גבוהה מאוד גם היום, אין תחרות אמיתית ואין לאזרח אפשרות שהוא יכול לבחור בבנק כזה או אחר כי באמת הם כמעט ידוע שהם מתאמים ביניהם את העמלות והדברים ואין בסופו של דבר לאזרח מה לעשות.

אורית נוקד: אני רוצה לשאול שתי שאלות.

אורית נוקד: שאלה ראשונה, בהנחה באמת שהאמון במשק הישראלי קיים ויציב, מה עמדתך או עמדת הבנק לגבי הגדלה נוספת של הגרעון לצורך הדגלת העוני?

אורית נוקד: שאלה שנייה, מה עמדת הבנק בעניין מס הכנסה שלילי על מנת להקטין את מספר העניים שעובדים?

מגלי והבה: אדוני היושב ראש, אני מתנצל שלא שמעתי את סקירתו של הנגיד, מכיוון שאני גר הכי רחוק מכל חברי הוועדה ומהיום להיום הודיעו על הישיבה, בימים הרגילים אז אנחנו בזמן בכנסת.

מגלי והבה: אני לא בכדי מעיר את ההערה, צריך להתחשב באלה שגרים רחוק,

יעקב ליצמן: אני מקבל את זה, עשינו את זה מוקדם היום, חשבנו שאולי תהיה מליאה.

מגלי והבה: מה שאני רציתי להגיד, אדוני הנגיד, אני זוכר 2003 שבאנו לכנסת, והיינו באינפלציה שלילית בכנסת של מינוס 1.5, ולא היה לנו קל, כל המדיניות הכלכלית, שאנחנו יודעים שמי ששילם את המחיר, אותן קבוצות אוכלוסיה כאלה ואחרות, ואני זוכר גם בכנסת הקודמת בוועדת הכספים, ראינו בקואליציה ונלחמנו מול הממשלה במדיניות הזאת לנסות לצמצם את הנזק, לצמצם את הפגיעה, ונעשה את זה גם הפעם, בשכבות החלשות.

מגלי והבה: אבל התוצאה הסופית של המדיניות הכלכלית היא תוצאה נכונה.

מגלי והבה: כשאנחנו מדברים היום על צמיחה של חמש פסיק שתיים, נוסיף את האחד וחצי ונדע את המספרים, שיש תוצאות למדיניות הכלכלית, אוי ואבוי לנו אם היינו ממשיכים לתת למדינה והמדיניות הכלכלית להתדרדר, ואז אני לא יודע לאיזה מצב היינו מגיעים.

מגלי והבה: זו נקודה שרציתי שתמיד נזכור אותה.

מגלי והבה: ולכן יציבות המשק היא דבר מאוד חשוב.

מגלי והבה: גם אני שמעתי את פרופ' ברוורמן, לבוא ולטעון היום שבתקציב הבטחון אנשים לא מבינים מה מתרחש ואיך מתרחש, יש ועדת משנה של תקציב הבטחון שדנה על כל הסעיפים, ואני רוצה להגיד לך היום, אנחנו, בגלל המלחמה שנכפתה עלינו, אותם קיצוצים לפעמים שהם הייתי אומר סיטונאיים בנושאים שונים, בצבא, אנחנו עכשיו שילמנו את המחיר.

מגלי והבה: מה שרציתי להגיד בהערה הזאת, מכיוון שהייתי בוועדה המשותפת ודנו בנושאים האלה, גם בוועדת חוץ ובטחון בנושא תקציב הבטחון, יש מה לתקן, אבל הוויכוח, עצם העובדה שבאנו ואמרנו להוריד בשומן, להוריד בשומן, הורידו בשומן בצורה הלא נכונה.

מגלי והבה: כן אני רוצה מצד שני לחזק אותך שצריך להיות יותר פיקוח פרלמנטרי באותה ועדה משותפת לתקציב הבטחון לראות ביעדי התקציב ואיך בונים שלא במלחמה הבאה נופתע באותם מקומות שחשבו שזה שומן, להחזיק ימ"ח בצבא ולא לדאוג לו שיהיה מוכן לכל צרה שתבוא, זה סוגייה שאנחנו צריכים לטפל בה.

מגלי והבה: הערה שנייה, לא פחות חשובה, אף אחד לא פותר אותנו מאחריות, אלה שהיו חברים ואלה שיהיו חברים, לפקח על תקציב הבטחון ולקצץ במקומות הנכונים.

מגלי והבה: מה שרציתי כן בקשה אחת מהנגיד, והעלו את זה החברים, כל הנושא של המדיניות והשיוויוניות והפיקוח על המדיניות השיוויונית, נכון שההמלצות שלך הן אלה שקובעות בהרבה מההחלטות שהן קריטיות למשק, אבל המדיניות השיוויונית, אם זה בנושא הפיקוח על הבנקים ואם זה בנושא ההכוונה הנכונה בתקציב, כי הרבה פעמים יש את האילוצים, אבל מישהו צריך לבוא, כמו בנק ישראל, ולתת דוגמא אישית בהכוונת יעדי התקציב או בנושאים בתחום האחריות שלך שנושא השיוויון יבוא לידי ביטוי.

זאב אלקין: רציתי לחדד את השאלה שכבר נשאלה בנושא המע"מ, עמדתו של הנגיד.

זאב אלקין: שמעתי וקראתי פרשנות שר האוצר לעמדתו של הנגיד, שהצעתך להחזיר חזרה את ההורדה במע"מ כמובן לא נבעה מהרצון להגדיל בהוצאות הממשלה ואפילו לא נבעה מהרצון להחזיר חובות כפי שנאמר כאן, אלא מחשש לסעיף של הכנסות.

זאב אלקין: שההפרטה המתוכננת לשנה הבאה לא תביא אותם סדרי גודל של הכנסות שהמדינה מצפה, ולכן קראת לזה והצעת להחזיר חזרה את המע"מ.

זאב אלקין: אז אם הבנתי נכון את הפרשנות של שר האוצר ושאלתי היא כמובן האם הפרשנות הזאת מקובלת גם עליך והאם השתכנעת מנימוקי שר האוצר שבכל זאת ניתן לסמוך על אותם סדרי גודל של הכנסות מהפרטה, זאת שאלה ראשונה.

זאב אלקין: שאלה שנייה קשורה לסוגיית האמינות ולאותו אחוז מפורסם של הגידול בהוצאות המדינה.

זאב אלקין: השאלה היא מאוד מאוד פשוטה, מתי התקרה הזמנית להחלטה הזאת.

זאב אלקין: אם אני זוכר נכון בזמנו החלטת הממשלה היתה עד 2010.

זאב אלקין: האם אתה סבור שמ-2010 נניח נוריד את כל הלחצים הפוליטיים והחברתיים הסוגייה הזאת יכולה להיפתח מחדש.

זאב אלקין: והשאלה השנייה האם בכל זאת לאור השינויים בהכנסות שהיו בשנים האחרונות ניתן לפתוח אותה מוקדם יותר בלי לפגוע באמינות.

ראובן ריבלין: לא רוצה לחזור על דברים שנאמרו, יש לי רק שתי שאלות ודווקא בתור איש קואליציה, למרות שאני יושב היום באופוזיציה, כי רוב המדיניות הכלכלית התגבשה כאשר, לא הבטחנו שום תמיכה בתקציב, אני רק רוצה סוף סוף לפגוש אדם שהוא הכלכלן הבכיר של מדינת ישראל, לשאול אותו בתור שר, כי אני, מה שאמר חבר הכנסת ברכה, גם בממשלה לא מתקיים דיון לגבי היעדים, שלא תהיה שום אי הבנה, זאת אומרת זה לא בוועדת התקציב,

יעקב ליצמן: אני חייב להעיר שהממשלה מקבלת ליומיים את התקציב ואנחנו מקבלים את זה לחודשיים.

ראובן ריבלין: היתרון היחידי לעומת כל החסרונות שלי עליך זה שאני יכול להיות שר בממשלה.

ראובן ריבלין: אתה לא רוצה.

יעקב ליצמן: וגם לא יכול.

ראובן ריבלין: ואני הייתי שר.

ראובן ריבלין: ואני שואל אותך, כאשר גובשה התכנית הכלכלית נאמר לנו, וזה אני מגלה עכשיו, נאמר לנו שהטיפול ביציבות הכלכלה בישראל הוא טיפול הכרחי שבלעדיו אין.

ראובן ריבלין: ושאלו מספר שרים שאלות, האם כתוצאה מהחוסן הכלכלי שאנחנו ניצור בתכנית הקשה לא יהיה מצב שבו לא יהיה חוסן חברתי, ואנחנו הרי מקיימים כלכלה כדי לגבש את המדינה ולא מקיימים את המדינה כדי לגבש את הכלכלה.

שלי יחימוביץ': יש החולקים עליך.

ראובן ריבלין: אני יודע.

ראובן ריבלין: על כל פנים, השאלות שנשאלו אז על ידי תלמידיו של מנחם בגין, שראו בדגל החברתי דבר חשוב באותה מידה כמו הדגל הכלכלי, אנחנו לא מזלזלים בזה, והיינו בעד ריסון כלכלי, אבל נוצר מצב היום שבו עודף ההכנסות היה כחמישה עשר מיליארד, והמצב החברתי בישראל הפך להיות בלתי אפשרי לחלוטין.

ראובן ריבלין: והשאלה שלי היא איך אתה יכול להנחות אותי כאשר בפעם הבאה אני אצטרך להצביע בעד התקציב, ובעד תכנית קשה ביותר, שבה נאמר לי שכאשר אתה תטפל במקרו כלכלה והתכנית תצליח ממילא גם ייפתרו כל הבעיות של המיקרו, של האנשים, של האזרחים, של חסרי הישע.

ראובן ריבלין: והנה, הזכיר זאת אמנון כהן, בדו"ח העוני אנחנו מגלים ששים אחוז מתוך מאה אחוז המשפחות שמתחת לקו העוני עובדות.

שלי יחימוביץ': זה לא מדוייק.

שלי יחימוביץ': חמישים אחוזים עובדים, שישים אחוזים מתוך החמישים אחוזים עובדים במשרה מלאה.

ראובן ריבלין: זה מה שאמרתי, מתוך המאה אחוז של אותן משפחות ששים אחוזים נמצאים במשרה מלאה, מתוך אותן משפחות שמתחת לקו העוני, ששים אחוז עובדים.

ראובן ריבלין: זה דבר שהוא מנוגד לחלוטין להסברים שקיבלנו על ידי כלכלני בנק ישראל באותה עת, כאשר אנחנו שאלנו וביקשנו להביא את הנגיד דאז, כדי שיבוא ויאמר לנו את דברו.

ראובן ריבלין: הדבר השני, והוא עניין שולי לחלוטין, האם אדוני מרוצה מהפיקוח על הבנקים, בהמשך לשאלתו של דוד טל, והאם אתה חושב שצריך שיהיה שינוי משמעותי בעניין זה.

יעקב ליצמן: אף אחד לא דיבר על בנק הפועלים.

שי חרמש: אני רוצה להזכיר את כולם את ההיסטוריה הרחוקה של לפני חודשיים.

שי חרמש: אני מודה, ואני קואליציונר גאה, אני לא מתבייש בזה.

שי חרמש: אני רוצה להזכיר לנוכחים פה דיון שהיה בסך הכל לפני חודשיים, שבו ישבה ועדת הכספים עם גדולי מומחיה וחילקה את הדיבידנדים של המדינה.

שי חרמש: במציאות שבה עומד החוב על מאה וארבעה אחוז זה הנתונים שהיו נמצאים לנגד עינינו בסך הכל לפני חודשיים, באו לחלק שנים עשר מליון, ארבעה עשר מליון, שישה עשר מליון, שהיו או לא היו, ואמרו בואו נחלק אותם, כי ישנם עודפים.

שי חרמש: אין בעיה, נחלק את העודפים.

שי חרמש: החוב לא חשוב.

שי חרמש: ישנם עודפים, עודף גבייה, עודף הכנסות, מצב בשווקים, עודף צמיחה, גידול בצמיחה, אופטימיזם שאולי מתאים לגבול הולנד בלגיה, וגם זה אני לא בטוח.

יעקב ליצמן: אנחנו מוכנים להגיד את זה גם היום, אתה חייב לדייק, אלו שאמרו את זה אז אמרו את זה גם באמצע המלחמה, גם בקיצוץ של 1.8 מיליארד, ולא חוזרים בהם, אומרים רבותיי יש כסף, שלא יבלבלו את הראש.

שי חרמש: כבוד היושב ראש, יש לך את הזכות לעצור אותי, תן לי דקה אחת לגמור.

שי חרמש: והיה מי שהשגיח מלמעלה, כבוד היושב ראש, ולא חילקו.

שי חרמש: ולא היה צריך לחלק, כי במשך חודש וחצי חלק גדול מהכסף הזה הלך.

שי חרמש: הלך בצפון, הלך לנזקים, הלך לפיצויים, הלך למלחמה, הלך לימ"חים, מגלי והבה, שצריך לצייד אותם היום.

שי חרמש: הלך לקראת הכנות למלחמה הבאה שאם לא יהיה הסדר אבו וילן, תהיה, ואם יהיה הסדר יצטרכו לשלם בשביל ההסדר.

יעקב ליצמן: ונשאר כסף.

יעקב ליצמן: תציין שי, נשאר כסף.

שי חרמש: ככלכלן אני אגיד לך, ולא כקואליציונר, בכל מקרה שהוא יצטרכו מיליארדים.

שי חרמש: או להסכם מדיני, או למלחמה אם אין הסכם מדיני.

שי חרמש: אני אומר, מישהו השגיח, ולא חולק הכסף.

שי חרמש: מזל המצב שנמצאים היום במצב שהשווקים הפיננסיים מגיבים בשוליים בעדינות.

שי חרמש: אותנו מלמדים בכלכלה שברגע שבשוליים, אבו, מתחילה תזוזה, הסחף של זה יכול להיות בקצב מואץ אם לא נישאר.

שי חרמש: אני מציע גם לפתוח עין, גם לנושא השווקים הפיננסיים, וזה הקטנה, הלא חשובה, מ-1.6 ל-1.75, בהפרשי עלויות, על עלויות מימון והלוואות.

שי חרמש: זה לא דבר זניח, הוא לא עומד מול דו"ח עוני כי לא רואים עניים לנגד העיניים, אבל ביום שזה יתקוף אותנו במסה יותר כבדה גם לא יהיו תשובות לעניים, לרווחה ולכל הנזקקים.

שי חרמש: בואו נהיה זהירים בעניין הזה, בואו לא נהיה ציניקנים ובואו לא נתחרה מי יכול להיות יותר חברתי מהשני.

שי חרמש: גם אני חברתי.

שי חרמש: אבל ברגע שהמחירים הפיננסיים יהיו כאלה שיגרמו נזקים הפתרונות החברתיים לא יהיו בהישג יד.

שי חרמש: בואו ניזהר, בואו נהיה קצת יותר אחראים, ובואו לא נשוויץ, תסלחו לי על המלה הפופוליסטית.

יעקב ליצמן: על אף מה שנאמר כאן,ואני לא מבין בכלכלה, נשאר הרבה מיליארדים בקופה, זה עדיין לא מאוחר.

שי חרמש: לקראת ההסדרים, צריך כסף.

יעקב ליצמן: תגיד מה שאתה רוצה, יש כסף.

סמדר אלחנני: אני רוצה להעיר לנגיד, אתם מבססים על כל הניתוח הזה על חוק שעדיין לא התקבל.

סמדר אלחנני: תוספת ההצעה של 1.7 עדיין לא עברה בחקיקה.

סמדר אלחנני: הממשלה, אם היא היתה מקיימת את החוקים, היא יכולה להביא חוק, הצעת תקציב שמבוססת רק על גידול של אחוז אחד.

סמדר אלחנני: אם היא היתה עובדת כראוי, היא היתה עובדת בשני שלבים, קודם כל מתקנים את חוק מגבלת ההוצאה התקציבית ואומרים השנה יהיה לנו 3.8 אחוז.

סמדר אלחנני: אבל היא לא עשתה את זה.

סמדר אלחנני: התיקון, הגישה הזאת שאומרת הכל נפתר סימולטנית היא מאוד לא דמוקרטית, כי זה היה צריך להעביר קודם.

סמדר אלחנני: הדבר השני, הגרעון לפי החוק, לא צריך להיות יותר גדול משלושה אחוזים.

סמדר אלחנני: אני לא יודעת למה, עובדים על הפחתת הגרעון כרגע, כרגע החוק מאפשר שלושה אחוזים.

סמדר אלחנני: אבל עכשיו לשאלה כללית, מה שהיה חסר לי בניתוח שלכם, העניין הוא שהמשק גדל בארבעה אחוזים, חמישה אחוזים לשנה.

סמדר אלחנני: המדיניות הכלכלית של הממשלה הקודמת היתה להפחית את חלקו של התקציב ושל הסקטור הציבורי, בתמ"ג.

סמדר אלחנני: לא ראיתי, אני תמיד עושה את זה, כמה זה יהיה בעוד חמש שנים.

סמדר אלחנני: זה יורד בדלילות כזאת אם נשארים לפי החוק, שאומרת שאחרי שהתקציב הוא כולו הרי קשיח לגמרי, דרגת החופש שיש בו היא מינימלית.

סמדר אלחנני: עם הקשיחות של התקציב, עם המגבלה אפילו של 1.7 לעומת ארבעה אחוז בתמ"ג זה יירד לשלושים אחוז כמעט.

סמדר אלחנני: חסר לי הניתוח שלכם שעושה את החיוץ לפחות עד 2010, שזה התוקף של החוק.

יעקב ליצמן: תודה רבה, אני מבקש מהנגיד להוסיף ולסכם את הדברים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: תודה רבה על השאלות, אני אנסה לענות אבל אני בטוח שלא אצליח.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לשאלת חבר הכנסת טיבי, לצערנו החוקר הזה שהתייחס אליו עזב את הבנק כדי ללמוד בחו"ל, והוא רצה לקדם את הקריירה שלו, ונדמה לי שזה דבר טוב שהוא עושה לעצמו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: בינתיים הצלחנו לקלוט עוד עובד ערבי.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: יש אפשרות לפי החוק להגיש מכרזים לעובדים ממיעוטים מיוחדים, ואנחנו מנסים לעשות את זה ונמשיך לעשות את זה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני מסכים אתך, יש פחות מידי עובדים ממיעוטים.

אחמד טיבי: למה אין מכרזים מיועדים לערבים, הבטחתם לי שיהיו מכרזים מיועדים לערבים,

יעקב ליצמן: אני אבקש גם לחרדים.

אחמד טיבי: לא, יש חוק.

אחמד טיבי: לחרדים אין חוק.

אחמד טיבי: לערבים יש חוק.

אחמד טיבי: החוק מחייב את מדינת ישראל.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ביחס לבנקים זרים חבר הכנסת טל, לא רק שאין לנו התנגדות לזה אנחנו מנסים לעודד את זה כל הזמן.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אנחנו גם צריכים להבין את המצב כאן.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה משק קטן.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: בעיניים של בנקים גדולים בחו"ל.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לא רק משק קטן, אין קשר בין המשק הזה והסביבה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז כשהם יבואו לכאן הם באים למשק של מאה שלושים מיליארד דולר, שזה משק יחסית קטן, וזה לא משק שחסר בו בנקים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: בעיה שמי שייכנס לשוק הזה יצטרך להתחרות עם מערכת שיכול להיות שזה יותר מידי גדול.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: הסיבה שאנחנו מעודדים את הכניסה של בנקים זרים זה משום שאנחנו צריכים תחרות מחוץ למערכת הנוכחית.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: מישהו זר, שיש לו הון יותר גדול, שיש לו את היכולת הטכנית להתחרות, יעזור לנו, לנו וכשאני אומר לנו אני מדבר על הלקוחות של הבנקים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ומה עשינו בתכנית בכר, תכנית בכר פותרת בעייה אחת, וזה חוסר תחרות בצד האשראי.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: והעובדה שיש עכשיו חברות ביטוח ואחרים שנכנסים לשוק האשראי ונותנים הלוואות לחברות וכו', זה תורם לתחרות בצד אחד של המאזן של הבנקים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה לא תורם לתחרות בצד שני, בצד של הצרכנים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז שם אנחנו צריכים בצד הקמעונאי יותר תחרות.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: דרך אחת לתרום לזה זה לנסות לתת לצרכנים אפשרות לצאת לעבור מבנק לבנק באופן יותר קל.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה מאוד קשה עכשיו להביא את החשבון שלך מבנק אחד לבנק שני.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז שם יש אפשרויות, ואנחנו נמשיך לעבוד בכיוון ההוא.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אבל בין הבנקים, משום שיש לכל אחד כל מיני קשרים עם הבנק שלו, אם אתה רוצה לעבור זה כל ההוראות קבע וכל הדברים האחרים אתה צריך לסדר אז כולם אומרים לא שווה לעשות את זה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: עכשיו אני רוצה לדבר על הנושא הכי חשוב שעלה כאן וזה העוני.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אין לבנק ישראל יעד גרעון, אין לבנק ישראל יעד גידול בהוצאות הממשלה, אלו היעדים של הממשלה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אנחנו עוקבים אחריהם.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לדעתי היעדים הנוכחיים הם חיוביים למשק בתקופה הזאת.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: בסוף נצטרך להגיע, אחרי שנים של התאמה, נשנה, כמו שסמדר אמרה, נצטרך לשנות את היעדים האלו, במיוחד בצד ההוצאות.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אבל עשינו את החישובים והם נמצאים כאן, אני אתן לך אחר כך.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אם נמשיך במסלול הנוכחי אז ב-2010, ולא נמשיך, משום שאנחנו כבר יודעים שב-2007 ו-2008 לא נעמוד ביעדים, לו היינו יכולים להמשיך היינו מגיעים להוצאות ממשלתיות של שלושים וארבעה אחוז של התמ"ג, אבל לא נגיע לשם.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: והחוב היה יורד לקצת פחות משמונים אחוז, ויש עוד חמישה אחוז משום ששינינו את ההגדרה של התמ"ג.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז זה היה מגיע לשבעים וחמישה אחוז, וזה היה מאוד טוב.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אגב, גבוה, אבל טוב.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז אין לנו את היעדים האלו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: נדמה לי שאם נצליח לעמוד בסביבה של היעדים אז אחרי כמה שנים, והקדנציה שלי ממשיכה עד 2010, אולי אז נצטרך לשנות את היעדים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי יעד העוני, יש לנו בעצם יעד שאני רואה, זה שכדאי שנצליח להוריד את רמת העוני, וזה היעד שבעצם פועל אצלנו.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אם אני מאזין למה שכולם אומרים אם רוצים להוריד את העוני.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז לקבוע מספר, לפי ההגדרה שלנו נדמה לי שזה קשה מאוד, משום שההגדרה שלנו זה הגדרה של אי שיוויון.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה קשה מאוד לדעת איך לעשות את זה, איך להגיע לזה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני הייתי מעדיף לקבוע איזה יעד אסבולוטי ולהגיד שאנחנו צריכים כל שנה להוריד את מספר האנשים שאין להם מספיק כסף לעבור את היעד הזה, אבל עוד לא עשינו את זה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אנחנו מפרסמים בדו"ח בנק ישראל נתונים ביחס ליעד האבסולוטי לגבי העוני.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: כמה חברי כנסת שאלו אותי לגבי התכניות של בנק ישראל.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אנחנו היינו בעד, ואנחנו ממשיכים להיות בעד מס הכנסה שלילי, וזה יעזור הרבה לאנשים שעובדים ועומדים מתחת ליעד העוני, למרות העובדה שהם עובדים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ואני מקווה שיום אחד הממשלה תסכים לבצע מס הכנסה שלילי.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אגב, זה נכון ששלושים אחוז של האנשים שעובדים, זאת אומרת ששים אחוז של החמישים אחוז שיש להם מפרנס אחד עומדים מתחת לקו העוני, זה ממשיך להיות נכון שכניסה לשוק העבודה ועבודה זה אחד הפתרונות לעוני משום שמבין המשפחות שבהן יש שני מפרנסים שיעור העוני זה שלושה אחוז.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ברור שיש אלו שעובדים ולא מרוויחים מספיק, אז אפשר לעזור להם עם מס הכנסה שלילי, אגב זה לא יעזור רק לאלו שיגיעו מעל קו העוני, וזה יתן כסף לאלו שממשיכים להיות מתחת לקו העוני.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני מבין כמה שזה נושא חשוב וכמה זה חשוב שננסה לעשות את הכל כדי להקטין את העוני במדינת ישראל, אבל צריכים גם לחשוב על אופק קצת יותר ארוך ביחס לעוני.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ואם לא נדגיש מספיק את שאלת הצמיחה נשלם בטווח הארוך במונחים של עוני.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: מה שהם אמרו לכם, חבר הכנסת ריבלין, ב-2003 לגבי צמיחה והיכולת להוריד את שיעור העוני היה נכון.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ואם לא נצליח לצמוח בקצב של, אני חושב שבמצב של שלום נוכל להגיע ליותר מחמישה אחוז.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אם נצליח לצמוח בקצב של נגיד חמישה אחוז לעשר שנים המצב החברתי והמצב במשק ישתנה לגמרי.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז אנחנו צריכים להגיע לאיזה איזון בין הטיפול בעוני בטווח הקצר, וזה חשוב, ואני לא רוצה להגיד שזה לא חשוב, זה מאוד חשוב, זה מתייחס גם לקצבאות, אבל גם לחינוך, שלטווח הארוך יותר חשוב אפילו, ואנחנו צריכים לחשוב תמיד איפה נעמוד במדינת ישראל בעוד עשר שנים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אם לא נצליח לצמוח אז המצב הבטחוני יהיה יותר חלש והמצב החברתי יהיה יותר חלש.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לכן אני מדגיש כל הזמן את הדברים שנשמעים מאוד אבסטרקטיים, יציבות, גרעון וכו', הם חשובים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: העובדה,

ראובן ריבלין: עובדה שהציבור בארץ כאשר אתה מבצע תכנית כלכלית במקרו ישלם לך במטבע הפוליטי ומייד, ובצדק.

ראובן ריבלין: אלה הן עובדות.

ראובן ריבלין: לכן מייד לאחר שלוש שנים, ארבע שנים, אפילו קדנציה, בכל משטר, חבר הכנסת ברוורמן, בכל שיטת ממשל, הציבור בסופו של דבר יבוא ויאמר את דברו.

ראובן ריבלין: הוא יאמר את דברו.

ראובן ריבלין: זאת אומרת אתה מדבר על תכנית חומש או תכנית עשר שהציבור לא יסכים לה בשום פנים ואופן, וזה הוכח.

ראובן ריבלין: זאת אומרת אלה הדברים.

ראובן ריבלין: הימין בישראל עולה כל פעם לשלטון בגלל הבעיות המדיניות, ונופל בגלל הבעיות החברתיות.

ראובן ריבלין: אין ויכוח על כך.

ראובן ריבלין: ב-92, וחזר ב-96', נפל ב-99' וחזר ב-2001.

ראובן ריבלין: זאת עובדה.

ראובן ריבלין: זו דמוקרטיה, זה לא דבר שהוא תיאורטי.

ראובן ריבלין: כבוד הנגיד, זה לא דבר שהוא תיאורטי.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: המצב מאוד מורכב, אם אני יכול להתייחס לנקודה הזאת.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אנחנו מבינים שאנחנו צריכים להוציא הרבה כסף בעד הבטחון של המדינה, ואנחנו מצליחים לעשות את זה, והציבור לא מתנגד לזה, מבין את הצורך.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז אפשר גם לנסות להסביר שהבטחון - - -,

ראובן ריבלין: בלבד שהוא לא יהיה רעב.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ודאי.

שלי יחימוביץ': עוני זה רק רעב?

ראובן ריבלין: נתחיל בזה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: נתחיל ברעב.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: מה שאני אומר זה שאנחנו גם כן יכולים לחנך את הציבור בכיוון השני, של הצורך בצמיחת המשק, כדי שנוכל לתרום להשתפרות של המצב של כל האנשים במשק.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: וזה אפשר לעשות.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: וזה גם מביא איזו אחריות לפוליטיקאים להגיד את זה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ולא להגיד שמה שיקבע את העתיד של המדינה זה איפה שנעמוד.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה חשוב לרמת החיים, זה חשוב לגודל ההכנסה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אם לא נצליח לתת לאנשים כאן את האפשרויות הכלכליות שאפשר לתת להם תהיה ירידה, ואני מאוד מפחד מזה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני, ואני מודה לחבר הטוב שלי, הידיד הטוב שלי אבישי מלפני עשרים וחמש שנה, אני זוכר את השיחה כשהוא נכנס למשרדי ואמר שהציעו לי לקחת את התפקיד הזה, ודיברנו על העובדה שאולי הוא יוכל דרך הנשיאות לתרום למדינת ישראל, אז הוא הצליח.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: הוא הצליח איך שהוא הצליח.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני חושב שעלינו להגיד לאנשים שאם לא נצליח לצמוח כאן אז נשלם מחיר מאוד גבוה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לכן יש צורך באיזון, ואני לא רוצה להגיד שהגענו לאיזון המושלם, אנחנו צריכים לקחת את שני הצדדים של המאזן בחשבון.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: יש עוד הרבה שאלות ואני אנסה לעבור עליהן אם אני יכול יחסית מהר.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי כל התהליך התקציבי, נדמה לי שיהיה מאוד טוב אם נוכל להיכנס לדיון יותר עמוק ביחס לכל מיני חלקים של התקציב, הצורך מצד החינוך, הצורך מצד החברתי.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני לא מבין ואני לא יכול להגיד שאני מקווה להבין בדיוק איך אנחנו צריכים לבנות את תקציב הבטחון, אבל זה ברור שזה אולי הדבר הכי חשוב מצד התקציבי, ומצד העתיד של המשק.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: כדאי לחפש, להמשיך לחפש דרכים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני בעד חלק גדול של הרפורמות בחוק ההסדרים, אני מקווה שיום אחד נגלה דרך יותר טובה להביא אותן.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי האפשרות לשיעורי ריבית יותר פרוגרסיביים, התחלנו משם, בשנות הששים והשבעים היו שיעורי ריבית מיוחדים לכל אחד בכל תחום.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה מערכת מאוד מסובכת, ואני לא בעד.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: יש אפשרות, אם יש צורך, ויכול להיות שיש צורך, לעזור לשכבות חלשות ביחס לדיור, ביחס להלוואות אחרות, אז אפשר לסבסד אותם בדרך ישירה ולא דרך המערכת הפיננסית, שמתחילה להיות מאוד מורכבת.

דוד טל: סליחה אדוני, אדוני בעד ניכוי במס על ריבית במשכנתאות לזוגות צעירים?

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני רוצה להגיד, זה המערכת כידוע בארצות הברית, זה לא המערכת בקנדה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ברגע שאתה פותח את האפשרות הזאת אז אתה פותח חור בתקציב שכל אחד יכול ללכת.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: מה שרציתי להגיד שזה נחשב בארצות הברית התכנית החברתית הכי חשובה למעמד הבינוני, ולא לעניים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: וזה משפיע על כולם.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: עכשיו בארצות הברית אסור לך לקבל פטור ממס על המשכנתא, אם המשכנתא מגיעה ליותר ממליון דולר.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז זה לא לעניים, או לא במיוחד לעניים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ואם אנחנו צריכים לעזור לעניים אני לא רוצה לפתוח את הדרך הזאת בתקציב.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: לגבי הפרשנות של שר האוצר, השאלה שלך, לגבי המע"מ, היו שתי סיבות שחשבתי שזה כדאי להעלות את המע"מ בחזרה לשש עשרה וחצי אחוז.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אחד היה שיש הרבה אי ודאות לגבי ההוצאות שלנו ב-2007.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: יש את הוועדה הזאת לגבי המצב הבטחוני, יש אי ודאות לגבי מה שיקרה במשק הבינלאומי ב-2007, יש אלו שחושבים ששיעור הצמיחה בארצות הברית יהיה יותר נמוך מהצפוי, יש אלה שאומרים מה שנקרא האנגלית המ', מ' זה מיתון, אבל הם לא אומרים את זה, חושבים על האפשרות שתהיה שם ירידה בצמיחה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז יש הרבה אי ודאות.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני אמרתי, אנחנו מתחילים היום לגבש את התקציב.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אם זה יצא לא טוב ובאמצע השנה הבאה נצטרך להעלות את המסים אז זה יהיה מאוד קשה וזה גם יפגע באמון של כולם, ביכולת שלנו לקבוע מדיניות שממשיכה יותר מחודש, או שישה חודשים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ואמרתי שמה שאני מעדיף שנעשה את זה עכשיו, דרך העלייה במע"מ, נקבל גרעון יותר נמוך, החוב שלנו מאוד גדול, ואם באמצע השנה אין צורך בזה אז אני סומך על האוצר להוריד את המע"מ.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: הם לא מפחדים להוריד את המע"מ כשיש אפשרות להוריד את זה.

יעקב ליצמן: אין שום סיבה, אני לא בעד להוריד את המע"מ כרגע רק בכדי להיות זהיר.

יעקב ליצמן: אני בעד להעלות את המע"מ, להוריד את הגרעון.

שי חרמש: יעקב, סליחה, אי אפשר גם להוריד את הגרעון, גם לחלק לעשירים, זה אותו כסף.

ראובן ריבלין: האחוז הזה הוא מקור תקציבי שבו אתה יכול לשלם את החובות.

ראובן ריבלין: ברגע שאתה מוריד את הגרעון יש לך עודף תקציבי.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: הסיבה השנייה היתה שאני בכל מקרה מעדיף שהיחס חוב תמ"ג ימשיך לרדת.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אני אסביר לך למה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: בשנת 2000 היחס חוב תמ"ג היה שמונים ותשעה אחוז.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: נכנסנו למיתון, היה שנתיים וחצי של צמיחה מרשימה, ואם לא לוקחים בחשבון את השינוי בהגדרת התמ"ג הגענו לתשעים וחמישה אחוז.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז זה לא התקדמות.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ההיפך.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: המזל שלנו שהיה שינוי בהגדרת התמ"ג.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז נמשיך לשנות את ההגדרה כל שנה, אולי נצליח.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אז אני חושב שלא השגנו מספיק בצד הזה, ואני אסביר למה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: זה כל כך חשוב.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: נגיע למיתון יום אחד.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אסור לנו להיות במצב של 2003 שאי אפשר להוריד מסים או להעלות את ההוצאות של הממשלה כדי שנוכל לנהל מדיניות אנטי-מחזורית.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: מה שהצטרכנו לעשות ב-2003, היינו במיתון והצטרכנו לקצץ את התקציב.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: למה, משום שהחוב היה כל כך גבוה שהשווקים לא היו מוכנים להלוות לנו כסף בשיעורי ריבית סבירים.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: אנחנו צריכים לא להגיע למצב הזה, אנחנו צריכים לבנות לעצמנו את היכולת להשתמש במדיניות פיסקלית באופן אנטי-מחזורי.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: להוריד את החוב כשיש צמיחה ואם יש צורך להגדיל את זה כשאנחנו במיתון.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: ואנחנו לא במצב הזה, ולא הגענו לזה, ולא נגיע לזה.

נגיד בנק ישראל סטנלי פישר: וזה הבעיה.

יעקב ליצמן: רבותיי, אני מודה לנגיד.

יעקב ליצמן: תודה רבה על הדיון, שנה טובה, גמר חטיבה טובה לכולם.